VALTIOVARAINMINISTERIÖ		MUISTIO		
Budjettiosasto			

11.6.2003

TYÖRYHMÄN ASETTAMINEN VALMISTELEMAAN SENAATTI-KIINTEISTÖJÄ KOSKEVAN LAINSÄÄDÄNNÖN UUDISTAMISTA

Laki Valtion kiinteistölaitoksesta (1052/1998) tuli voimaan 1.1.1999. Lailla virastomuotoinen valtion kiinteistölaitos muutettiin valtion liikelaitoslain (627/1987) mukaiseksi valtion liikelaitokseksi. Valtion kiinteistölaitoksen nimi on lailla (1209/2000) muutettu 1.3.2001 lukien Senaatti-kiinteistöiksi. Samanaikaisesti Valtion kiinteistölaitoksesta annetun lain kanssa annettiin asetus Valtion kiinteistölaitoksesta (1053/1998). Asetusta on muutettu asetuksella 1085/2001.

Laki valtion liikelaitoksista (1185/2002) on tullut voimaan 1.2.2003. Lain siirtymäsäännöksen (20 §) nojalla aikaisemman lain mukaisina liikelaitoksina perustettuihin liikelaitoksiin sovelletaan aikaisempaa lakia 31 päivään joulukuuta 2003.

Yleislain uudistaminen edellyttää laitoskohtaisten lakien arviointia ja kehittämistä yleislain uudistamisen yhteydessä esitettyjen periaatteiden mukaisiksi. Tavoitteena on ollut yhden vuoden siirtymäkauden aikana arvioida kaikki laitoskohtaiset lait sekä tehdä niihin tarvittavat muutokset. Muutokset tulee saattaa voimaan 1.1.2004. 

Yleislain tavoitteena on todettu olevan sen, että yleislaissa on liikelaitosmallin kannalta keskeiset säännökset. Liikelaitosmallin kannalta vain perustellut poikkeukset tulisi sisällyttää laitoskohtaisiin lakeihin. 

Liikelaitoslainsäädännön uudistamisen lähtökohtana on ollut uuden perustuslain sisältö. Tavoitteena on ollut yksinkertaistaa ja selkeyttää yleislain rakennetta kokoamalla asiakokonaisuudet yhteen, täydentää sekä uudistaa sitä muuta yritystoimintaa koskevassa lainsäädännössä tapahtuneen kehityksen mukaiseksi. Tämä koskee muun muassa talousarviolainsäädäntöä, osakeyhtiölainsäädäntöä, kirjanpitolainsäädäntöä ja tilintarkastuslainsäädäntöä. Liikelaitokset noudattavat valtionhallinnon yleisiä menettelytapasäännöksiä. Niiden osalta lainsäädännön kehittäminen on jätetty asianomaisen lainsäädännön kehittämisen varaan.

Myös yhteiskunnassa tapahtuneet muutokset pyrittiin ottamaan huomioon yleislaissa. Erityisesti yhteismarkkinoiden toimivuusvaatimus ja kilpailuneutraliteetti ovat edellyttäneet liikelaitoslainsäädännön uudistamista. Yleislain tavoitteena on ollut lisätä avoimuutta ja läpinäkyvyyttä tilanteissa, joissa kilpailulliset näkökohdat sitä edellyttävät sekä varmistaa, että liikelaitosmalli ei tuota kilpailuetua tai muutoin vääristä avointa kilpailua.

Liikelaitoksen kilpailuaseman toteaminen edellyttää järjestelmien läpinäkyvyyttä. Myös 1 päivästä heinäkuuta 2001 lukien EU:n ns. transparenssidirektiivi on edellyttänyt tätä. Komission direktiivi 2000/52/EY jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun komission direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta velvoittaa direktiivin tarkoittamat yritykset sekä erittelemään eri toiminnoista syntyvät tulonsa ja menonsa että antamaan yrityskohtaiset tiedot menetelmistä, joilla tulot ja menot kohdistetaan eri toiminnoille.

Yleislain tavoitteena on ollut kehittää ja selkeyttää liikelaitoksen ohjaus- ja johtamissuhteita. Ehdotuksella turvataan eduskunnan mahdollisuus ohjata liikelaitosten toimintaa ja samalla se korostaa asianomaisen ministeriön vastuuta liikelaitoksen ohjauksessa. 

Yleislaissa liikelaitoksen oman pääoman määritelmää laajennetaan niin, että liikelaitoksella olisi mahdollisuus tehdä yritysten tapaan arvonkorotuksia. Oma pääoma muodostuu peruspääomasta, muusta omasta pääomasta ja arvionkorotusrahastosta. Niin ikään liikelaitoskonsernin käsitettä laajennettiin, jotta liikelaitoskonsernin tilintarkastajat tarkastavat myös kaikkien tytäryritysten tilinpäätökset ja jotta konsernitilinpäätökseen sisältyvät kaikki tytäryritykset.

Yleislain mukaan liikelaitos voi ottaa pitkäaikaista lainaa eduskunnan suostumuksella. Voimassa olevien säännösten mukaan laitoskohtaisessa laissa tulee säätää pitkäaikaisen lainan ottamisesta. Senaatti-kiinteistöjä koskevassa voimassa olevassa laissa on lainanotto mahdollistettu. Ehdotetun yleislain muutoksen johdosta laitoskohtaisesta laista tulee poistaa lainanottoa koskevat säännökset.

Yleislaki edellyttää, että myös laitoskohtaiset lait arvioidaan uudelleen yleislain uudistamisen yhteydessä asetettujen tavoitteiden mukaisesti. Mikäli liikelaitoskohtaisesti on erityisiä perusteita poiketa ehdotetusta yleisestä mallista, tulee poikkeuksista säätää laitoskohtaisessa laissa. 

Yleislakia koskevien ehdotusten mukaisesti laitoskohtaista lakia uudistettaessa tulee arvioida ainakin seuraavia asioita ja seikkoja:

- 	Liikelaitoksen tehtävät: Laitoskohtaisessa laissa määritellään liikelaitoksen liiketoiminta sekä muut tehtävät. Muita tehtäviä voivat olla julkiset palvelutehtävät, joiden hoitaminen ei ole liiketaloudellisesti kannattavaa, sekä julkiset hallintotehtävät. Laitoskohtaisesta laista tulee käydä ilmi se, miten näiden tehtävien hoitaminen rahoitetaan. Lisäksi julkisten hallintotehtävien hoitaminen tulee eriyttää liiketoiminnasta ja varmistaa että kaikki perustuslain 124 §:n edellytykset täyttyvät. Liiketoiminta ja muut tehtävät tulee organisoida niin, että niistä voidaan pitää erillistä kirjanpitoa ja laatia erillinen tilinpäätös siten, kuin valtioneuvoston asetuksella tarkemmin säädetään.

-	Liikelaitoksen tavaroiden ja palveluiden hinnoittelu: Mikäli perustellusta syystä liikelaitoksen tuotteita ei voida hinnoitella liiketaloudellisia periaatteita noudattaen, tästä sekä kannattamattoman toiminnan rahoittamisesta tulee säätää lailla.

-	Liikelaitoksen oman pääoman määrittely: Mikäli liikelaitoksen hallintaan on siirretty tai on tarkoitus siirtää omaisuutta vailla taloudellista tuottotavoitetta, tämä tulisi ilmetä laitoskohtaisesta laista.

-	Liikelaitoksen hallinto: Liikelaitoksen lakisääteisen organisaation muodostavat hallitus ja toimitusjohtaja. Toimitusjohtaja ei ole enää hallituksen jäsen, joten hänen jäsenyyttään koskevat säännökset kumotaan. Laitoskohtaisessa laissa ja asetuksessa voidaan antaa yleislain säännöksiä tarkempia säännöksiä hallituksen tehtävistä ja hallituksen kokoonpanosta.

-	Liikelaitoksen henkilöstö: Liikelaitoksen palvelussuhde on työsopimussuhde. Mikäli liikelaitos hoitaa julkisia hallintotehtäviä, näitä tehtäviä hoitavien henkilöiden palvelussuhde on virkasuhde. Koska virkasuhde on poikkeus, siitä tulisi säätää laitoskohtaisessa laissa.

Vielä voimassa olevan vanhan lainsäädännön mukaan laitoskohtaisessa laissa on voinut järjestää valtioneuvoston ja asianomaisen ministeriön välistä toimivaltaa yleislaista poikkeavasti. Myös toimivaltakysymykset tulee tästä näkökulmasta arvioida uudelleen. Tavoitteena on, että laitoskohtaisessa laissa ohjaustoimivaltaa ei järjestettäisi yleislaista poikkeavalla tavalla.

Edellä olevan johdosta on Senaatti –kiinteistöjä koskevan lain ja asetuksen uudistamiseksi tarpeen selvittää ja valmistella säädösmuutostarpeet. Monipuolisen näkemyksen saamiseksi on tarpeen asettaa asiaa valmistelemaan valtiovarainministeriön työryhmä. 

Työryhmän puheenjohtajaksi määrättäisiin budjettineuvos Vesa Jatkola valtiovarainministeriöstä. Työryhmän jäseniksi kutsuttaisiin johtaja Kaj Hedvall Senaatti-kiinteistöistä, vanhempi hallitussihteeri Jouko Okko puolustusministeriöstä, yli-insinööri Ilkka Väänänen opetusministeriöstä sekä valtiovarainministeriöstä neuvotteleva virkamies Kirsti Vallinheimo ja hallitusneuvos Miliza Vasiljeff. Sihteeriksi kutsuttaisiin Senaatti-kiinteistöistä lakiasiainpäällikkö Arja Virtanen.

Työryhmän määräaika on 29.8.2003. 

Työryhmän tulee kuulla työnsä aikana Senaatti-kiinteistöjen asiakaskuntaa.

G:\\Sak\Sak2003\Klv\Senaatti-kiinteistöjä koskeva muistio