VAASAN  KÄRÄJÄOIKEUS		30.1.2008
Korsholmanpuistikko 43
65100 VAASA

						
Oikeusministeriö 
Oikeushallinto-osasto
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Asia:	Lausunto OM:n työryhmän mietinnöstä Käräjäoikeusverkoston kehittäminen (Työryhmämietintö 2007/:12).

	I. Yleistä

	Vaasan käräjäoikeus (jäljempänä VKO)  pitää  mietinnöstä ilmenevää 
	ajatusta käräjäoikeusverkoston kehittämisestä sinänsä kannatettavana ja varsin luonnollisena seurauksena viimeaikaiselle kehitykselle maamme tuomioistuinlaitoksessa.  Isompien yksiköiden muodostamisesta seuraa kiistatta enemmän myönteisiä kuin kielteisiä seurauksia, joiden selostamiseen  ei tässä yhteydessä ole sen enempää syytä ryhtyä.
	VKO  ei halua ottaa suoraa kantaa  mietinnössä ehdotettuun käräjäoikeuksien lukumäärään koko maassa vaan tyytyy toteamaan, että lopullinen lukumäärä ilmeisesti voi olla myös joku muu (esim. 26 -30).  VKO lausuu pääasiallisesti  lähialueensa osalta. 

	II. Vaasan käräjäoikeuden nykytilanne  

	VKO:n tuomiopiiri eli varsinainen  ydinalue muodostuu Vaasan kaupungista sekä 1.4.2007 lukien käräjäoikeuteen liitetyistä Laihian, Isokyrön ja Vähäkyrön kunnista.  Tämän alueen väestömäärä on n. 75.400 henkilöä. 
	VKO:n toimivalta ulottuu kuitenkin eräiden erityisasioiden vuoksi ydinaluetta huomattavasti laajemmalle alueelle.  Nämä erityislakien nojalla VKO:lle  kuuluvat tehtävät/asiat  (yht. 7)  ja alueet ovat:

	- maaoikeusasiat entisen Vaasan läänin alueella
	- merioikeusasiat Vaasan hovioikeuden (jäljempänä VHO) alueella
	- osakeyhtiöasiat              -”-                                                     -”-
	- ryhmäkanneasiat            -”-                                                     -”-
	- yrityssaneerausasiat  VKO:n,  Kokkolan, Mustasaaren, Kauhavan, Kau-     hajoen ja Seinäjoen KO:ien  nykyisillä alueilla
	- ulosottovalitusasiat Keski-Pohjanmaan ja Pohjanmaan sekä Raahen seu-     dun ulosottovirastojen toimialueilla 
	- sotilasoikeudenkäyntiasiat  ( esim. kun  vja asuu tai oleskelee Vaasan 
	   alueella).

	Kun VKO on yksi säilytettävistä käräjäoikeuksista voidaan olettaa, että myös em. erityisasiat  tulevat kuulumaan  muodostettavan  käräjäoikeuden virkatehtäviin (näin myös mietinnössä). 
	
	Henkilökuntamäärä  VKO:ssa on nyt  33 eli laamanni,  6  käräjätuomaria, 
	1  maaoikeusinsinööri, 1  käräjäviskaali, 3  notaaria,  4  haastemiestä sekä 17  kansliahenkilökuntaan kuuluvaa.  Kuten em erityisasioiden luettelosta ilmenee, erikoistumiseen on erittäin hyvät edellytykset ja kaikilla tuomareilla on jo omat roottelinsa tavanomaisten asioiden lisäksi. 

	VKO on  kaksikielinen  enemmistökielen  ollessa suomi. Tämän hetken tilanteen mukaan laamanni ja  3 käräjätuomaria ovat äidinkieleltään ruotsinkielisiä, yhdellä kärätuomarilla on todistus täydellisestä ruotsin kielen taidosta  ja  yhdellä käräjätuomarilla on todistus puhutun ruotsin kielen täydellisestä taidosta. Ruotsinkielisillä tuomareilla on luonnollisesti todistus suomen kielen täydellisestä hallinnasta.  Kaikki pystyvät vaivatta johtamaan puhetta istunnossa, jossa on sekä suomen- että ruotsinkielisiä asianosaisia.  
	VKO on ja on aina ollut käytännössäkin täysin kaksikielinen. Molempia kieliryhmiä on pystytty palvelemaan tasapuolisesti  ja joustavasti omalla äidinkielellä. Puhtaasti ruotsinkielisten asioiden/juttujen määrä on kaikista asioista arviolta n. 10 - 15 %, sekakielisten määrä on huomattava, mutta niissä on pöytäkirjakieli kuitenkin useimmiten suomi. Niiden osuus yhdessä puhtaasti suomenkielisten asioiden kanssa on arviolta n. 70 - 80 %  asioista. 
	Notaareista on säännönmukaisesti aina yksi kolmesta äidinkieleltään ruotsinkielinen.  Myös muu henkilökunta hallitsee molemmat kielet joustavan palvelun edellyttämällä tavalla. 
	VKO:een  ei ole edellälausutun vuoksi ollut tarvetta kielellisistä syistä  pe- rustaa eri osastoa, koska  asiat on pystytty hoitamaan tuomarien erinomaisen kielitaidon ansiosta.  Tämä  taito tietenkin on ja pysyy muutoksista huolimatta.

	III. Työryhmän ehdotus 

	Työryhmä ehdottaa mietinnössään, että Vaasan ja Mustasaaren käräjäoikeudet yhdistetään sellaisinaan. Tällä tavalla saataisiin alue, joka ulottuu pohjoisen  Pietarsaaresta etelän Kristiinankaupunkiin/Kaskisiin. Alue olisi yli 200 km pitkä ja sen  väestömäärä olisi  n. 174.000 henkilöä. Muodostettava käräjäoikeus olisi kaksikielinen siten, että ruotsinkieliset muodostaisivat enemmistön 51,7 %:lla (enemmistö =  n. 3000 henkilöä).  Käräjäoikeudella ei olisi sivukanslioita mutta istuntopaikat Pietarsaaressa ja Kristiinankaupungissa. Pääkanslia olisi tietenkin Vaasan oikeustalossa käräjäoikeuksien nykyisissä tiloissa. Nykyiset kansliatilat yhdistettyinä ilmeisesti riittävät edellyttäen, että kiinteistöasioiden uudelleenjärjestelyt toteutuvat ennen tai vähintäin samanaikaisesti käräjäoikeusverkoston kehittämisen kanssa. Sen sijaan istuntosaleista saattaa tulla pula koska jo nyt kaikki salit ovat aika usein jokapäiväisessä käytössä. 

	Ehdotus on kyllä periaatteessa  toteuttamiskelpoinen mutta on VKO:n näkemyksen mukaan monessa suhteessa paljon huonompi kuin tässä lausunnossa hieman jäljempänä esitettävä ehdotus. 
	Itse asiassa työryhmän  ehdotuksesta  on vaikea löytää mitään selkeästi myönteisiä piirteitä juuri tältä osin, ellei sellaisina sitten pidetä tulevan KO:n  kokoa ja käräjäoikeuksien  lukumäärää. Sen sijaan kielteisiä näkökohtia löytyy paljonkin, joista jäljempänä lausutaan lähemmin. 

	Ehdotus tarkoittaisi ensinnäkin muutoksia hovioikeuspiirirajoihin siten, että Kokkolan seutu tulisi  kuulumaan Rovaniemen hovioikeuden piiriin, mitä on pidettävä sangen omituisena ratkaisuna sekä historiallisista, kulttuurisista ja kielellisistä  että talousalueellisista syistä.  Kokkola ja sen ympäristö on tässä mielessä aina ollut ja tulee olemaan kiinteä osa  Pohjanlahden rannikkoseutua. 
	Kokkolanseudulla on  yli  6.700  ruotsinkielistä  asukasta.  Heidän tilanteensa on  jo nyt hankala, koska he eivät ole saaneet oikeudellisia palveluja äidinkielellään siinä laajuudessa kuin kielilaki edellyttää.  Nyt puuttuvan
	kielitaidon vuoksi Kokkolan KO on joutunut käyttämään  “erityissovellutuksia”  kielilain noudattamisessa.  
	On selvää, että näiden ruotsinkielisten asema heikentyisi entisestään mikäli he oikeudenhoidollisesti tulisivat kuulumaan tosiasialliselta ympäristöltään melkein täysin suomenkieliseen käräjäoikeuteen ja sen myötä vieraaseen    Rovaniemen hovioikeuden piiriin. Minkälainen valmius (ja todellinen halu) Ylivieskan KO:lla ja  Rovaniemen hovioikeudella on hoitaa ruotsinkielisten asioita?  On esimerkiksi osoittautunut melko vaikeaksi saada  ruotsin kielen taitoisia esittelijöitä ja erityisesti jäseniä hovioikeuksiin jopa “ruotsinkielisemmillä” alueilla,  eikä ruotsinkielen taitoista väkeä ole oikein tahtonut löytyä  Kokkolaankaan.  Näin runsaslukuisen kielivähemmistön (keskikokoisen  kunnan verran ihmisiä)  kohteleminen mietinnössä ehdotetulla tavalla ei selvästikään  voi olla lain tarkoittamaa “yhdenvertaista kohtelua”.  
	Matka Kokkolasta Rovaniemelle on n.  430 kilometriä kun se Vaasaan on  n. 130 kilometriä. On selvää, että muutos olisi kohtuuttoman suuri.      
	
	Täysimittainen yhdistäminen tarkoittaisi myös, että Mustasaaren KO:n  Pietarsaaren sivukanslian  tuomarit  ja henkilökunta  siirtyisivät  Vaasaan, koska Pietarsaaressa ei olisi enää sivukansliaa. Sivukanslian lakkauttamista on sinänsä pidettävä täysin oikeana ratkaisuna mietinnön  mukaisessa järjestelyssä. Henkilökunnan siirtymisessä Vaasaan  on tietenkin omat käytännön vaikeutensa, kun matkaa sentään on n. 100 kilometriä ja henkilökunnalla on jo vakiintuneet olot Pietarsaaressa tai sen lähiympäristössä.

	Vaikka kysymys on oikeudenhoidosta ei voi välttyä ajatukselta, että myös kielipolitiikalla on oma roolinsa tässä asiassa.
	VKO:ssa ratkaistaan siis jo nyt valtaosa asioista suomenkielellä. Tilanne on samanlainen nykyisessä  Mustasaaren KO:ssa, missä yli puolet asioista ratkaistaan suomeksi. Ehdotuksen mukaisessa uudessa käräjäoikeudessa olisi kuitenkin laskennallisesti ruotsinkielinen enemmistö  (51,7%  ruotsinkieli-
	siä).  Tällä tavalla laskettu enemmistö on erittäin pieni ja luultavasti aika nopeasti häviävä. 
	VKO haluaa painottaa, että em. erityisasioiden alueilla asuuu varovaisenkin arvion mukaan ainakin n. 500.000  ihmistä. VKO:n näkemyksen mukaan tämä tosiasia olisi  ehdottomasti otettava huomioon jos ei muutoin, niin ainakin sen vuoksi, että suomi on erittäin ylivoimaisesti em. alueilla asuvan väestön äidinkieli. Ei voi olla oikein, ettei  tällaista, käräjäoikeuden toimintaan  käytännössä suoraan  vaikuttavaa seikkaa  otettaisi  huomioon   päätettäessä tulevan yhdistetyn ja kaksikielisen käräjäoikeuden enemmistökielestä (mikäli mietinnön mukainen ehdotus hyväksytään). 
    
	Joka tapauksessa ja laskettuna millä tavalla tahansa tulee arviolta  n. 80 %  asioista ratkaistuksi suomen kielellä  myös tulevassa käräjäoikeudessa.  Näin ollen voidaan todeta, että  kaksikielisen käräjäoikeuden muodostaminen siten,  että ruotsi olisi siinä enemmistökielenä on  pelkkä kulissi, jolla ei ole vastaavuutta kielellisessä todellisuudessa ja näin ollen sellaista ei missään nimessä pitäisi  perustaakaan!

	On perin outo ajatus yleensäkin, että  tuomioistuinlaitokseen  perustetaan     virastoja sellaisiin  lähtökohtiin  nojautuen,  jotka eivät vastaa  arkipäiväisten asioiden hoitamista  ja todellisia  olosuhteita.
   
	“Ruotsinkielistä”  käräjäoikeutta ei missään tapauksessa pidä perustaa vain sen takia, että sellainenkin pitää tässä maassa olla! Tällainen  itsetarkoituksellinen  ajattelutapa ei sovi ollenkaan  käytännön oikeudenhoidon  yhteyteen.  Kysymys on nimenomaan yksittäisten ihmisten ja oikeushenkilöiden oikeudellisten asioiden hoitamisesta  eikä poliittisten tai kielellisten valtarakenteiden aikaansaamisesta.  

	Sen sijaan on perusteltua  kysyä,  saako ruotsinkielinen väestö tarvitsemaansa palvelua omalla äidinkielellään uudessa käräjäoikeudessa ja miten näiden palveluiden saatavuus myös tulevaisuudessa varmistetaan. On varmaa, että  näiden palvelujen saatavuus uudessa  käräjäoikeudessa on varmistettu. Tähän riittää  viittaus aikaisemmin tässä lausunnossa selostettuun tuomarien ja henkilökunnan kielitaitoon  ja  toteamus,  että kaikkien Mustasaaren KO:n  tuomarien äidinkieli  on ruotsi kuin myös  lähes koko muun henkilökunnan. Uudessa käräjäoikeudessa tulee siten  (yhdistymismallista riippuen) olemaan (huomioon ottaen tällä hetkellä virassa olevat tuomarit)
	joko 8 tai 10 ruotsinkielistä tuomaria! Luulisi tämän määrän riittävän varmistamaan palvelu ruotsinkielisissä asioissa,  joita  siis   tulee olemaan 
	vain n. 20  %  koko asiamäärästä. 
 
	Tämä ei kuitenkaan riitä, vaan tulevaisuutta ja mahdollisesti muuttuvia tilanteita  silmällä pitäen pitää jollain  tavalla varmistaa em. palvelu vähemmistökielellä. VKO ehdottaa, että sovelletaan  syyttäjälaitoksen käyttöön ottamaa mallia, eli perustetaan tarpeellinen määrä  “ruotsinkielisiä” virkoja  tiettyihin käräjäoikeuksiin. Ruotsinkielisellä  tarkoitetaan tietysti tässä tapauksessa myös henkilöä,  joka  todistuksilla ja käytännössä kykenee osoittamaan erinomaista ruotsin kielen hallintaa (puhe ja kirjoitus). 
	Tällaiseen  käräjäoikeuteen  (tuleva VKO ja M:saari) pystyvät  tietenkin sekä nuoret ruotsinkieliset juristit että auskultantit helposti hakeutumaan kuten tähänkin saakka ja erikoistumisen mahdollisuudet ovat erinomaiset, oli tulevan käräjäoikeuden  enemmistön kieli sitten kumpi tahansa. 
	Lienee kuitenkin melko selvää, että käräjäoikeusverkoston kehittämisen yhteydessä joudutaan joka tapauksessa  puuttumaan nykyisen kielilain säännöksiin. 

	Viranomaisen nk. työkielen osalta voidaan todeta, että käräjäoikeus näkyy ulospäin tuomioidensa, päätöksiensä sekä  erilaisten ja -asteisten  ratkaisu- jensa kautta. Nämä ovat poikkeuksetta joko suomen- tai ruotsinkielisiä  ja käytettävä kieli määräytyy  asianosaisten äidinkielen mukaan kielilaista lähemmin ilmenevällä tavalla. Ehdottomana pääsääntönä on, että jokaisella on oikeus  käyttää tuomioistuimessa omaa kieltään, joko suomea tai ruotsia. Pöytäkirjakieli taas määräytyy muiden kielilaissa kerrottujen säännösten mukaisesti.
  	Käräjäoikeus ei käytännössä  koskaan  julkaise mitään eikä anna mitään julkilausumia tms.  sisäisistä asioistaan kuten esim. henkilökunta- tai muista kokouksistaan. Näissäkin tapahtumissa tietenkin noudatetaan pääsääntöä, 
	että jokaisella on oikeus käyttää omaa äidinkieltään, joko suomea tai ruotsia. Tulevan käräjäoikeuden henkilökunnan enemmistö tulee kaikesta huolimatta olemaan suomenkielinen ja  kielilain 6 luvun 26 §  antaa mahdollisuuden tarkoituksenmukaisuussyistä  valita  käytettävän “työkielen”. Näin ollen ei tunnu  täysin luonnottomaltakaan, että tulevassa käräjäoikeudessa joka tapauksessa  käytetään  suomea (tai mahdollisesti myös ruotsia)  “työkielenä”.  Kuten sanottua,  sen suurempaa käytännön tai ulospäin näkyvää merkitystä asialla ei ole, joten tulevan käräjäoikeuden työkieleen vetoaminen tässä yhteydessä  on täysin turhaa.  

	
	III. Vaasan käräjäoikeuden ehdotus
	
	VKO:n  näkemyksen mukaan huomattavasti parempi ja vähemmän ongelmia aiheuttava ehdotus on, että VKO ja Mustasaari yhdistyvät lukuunottamatta entisiä  Pietarsaaren KO:n alueita. Pietarsaaren KO  on  yhdistynyt
	nykyiseen Mustasaaren KO:een vuonna 2003.  Nykyinen Kokkolan KO ja entinen Pietarsaaren KO  muodostaisivat  käräjäoikeuden, jonka pääkanslia on Kokkolassa.  Tällä tavalla alueelle saataisiin kolme käräjäoikeutta eli Vaasan,  Kokkolan ja Ylivieskan käräjäoikeudet,  joissa kaikissa  olisi yli 120.000  asukasta eli reilusti yli 100.000 asukkaan minimitavoitteen. 
	Näin syntyvissä käräjäoikeuksissa olisi suomenkielinen enemmistö ja ruotsinkielisiä olisi  VKO:ssa  42,2 %,  Kokkolan  KO:ssa 36,6 %  ja  Ylivieskan KO:ssa  0,1 %.  Ruotsinkielinen vähemmistö olisi  VKO:ssa ja Kokkolassa merkittävä ja sen asema olisi turvattava edellä lausunnossa lausutulla tavalla. Molemmissa käräjäoikeuksissa olisi  reilunkokoisen vähemmistö-väestön perusteella  ruotsinkielisillekin juristeille erinomaiset mahdollisuudet  työntekoon  ja  erikoistumiseen.  Vaasan  ja  Kokkolan käräjäoikeudet pysyisivätkin  huomattavan vähemmistöväestön vuoksi pitkälle tulevaisuuteen  kunnolla kaksikielisinä käräjäoikeuksina  ja kykenisivät  siten antamaan alueen  pohjois- ja eteläosan väestölle  hyvän  lähipalvelun.     
 
	Ehdotuksella on monta muutakin hyvää puolta:
	- hovioikeuksien nykyiset piirirajat säilyisivät  (VHO ja RHO),
	- Kokkolanseutu kuuluisi edelleen myös oikeudenhoidollisesti luonnolli-        seen, historialliseen, maantieteelliseen  ja kielelliseen ympäristöönsä eli
	  Vaasan hovioikeuden piiriin, 
	- siirtämällä  Mustasaaren käräjäoikeuden Pietarsaaren sivukansliassa             toimivat  2 ruotsinkielistä tuomaria  ja muu henkilökunta uuteen Kokko-
	  lan KO:een  saataisiin  myös Kokkolanseudun n.  6.700  ruotsinkielisten       asiat  välittömästi kuntoon,      	
	- järjestely ei vaikuttaisi millään tavalla heikentävästi Pietarsaaren seudun 
	  asukkaiden oikeuspalveluihin - ei asiallisesti,  maantieteellisesti  eikä           kielellisesti,
	- Pietarsaaren nykyisen sivukanslian henkilökunnalle tulee huomattavasti        lyhyempi työmatka (Kokkolaan  n. 30 km  ja Vaasaan n. 100 km),
 	- Ylivieskassa tai Rovaniemellä ei tarvitse ryhtyä erikoisjärjestelyihin kieli-
	  asian vuoksi,
	- koko alueen asukkaiden asiointi tuomioistuimissa helpottuu kun välimat-     kat pienenevät,
	- tiedoksiannot haastemiehen välityksellä sujuvat helpommin kun ne voivat 
	  jatkua nykyiseen tyyliin  eli Vaasasta käsin pohjoiseen Oravainen mukaan-
	  lukien ja Pietarsaaresta käsin etelään Oravaisiin saakka -  Pietarsaaren
	  haastemiehille voidaan tarvittaessa järjestää P:saaren istuntopaikan yhtey-
	  teen tarpeelliset työtilat, 
	- nykyinen Kokkolan KO  pystynee tarjoamaan riittävät tilat myös siirty-
	   välle henkilökunnalle ja  Pietarsaareen voidaan siis tarvittaessa jättää            istuntopaikka tarpeellisine oheistiloineen,
	- “uudesta”  VKO:sta  tulisi  tämänkin ehdotuksen toteutuessa riittävän            suuri ja  elinkelpoinen  erityisasioiden jäädessä sen hoidettavaksi. 

	Yhteenvedonomaiseti voidaan todeta, että VKO:n ehdotus on kaikissa suhteissa järkevämpi,  helpompi ja  luonnollisempi ratkaisu kuin mietinnössä  esitetty.  VKO:n  (ja ilmeisesti monen muunkin lausunnonantajan) ehdotus on ministeriönkin kannalta kaikkein käytännöllisin ja vähiten uusia rakenteita ja organisoimista vaativa ehdotus ja se turvaa täysin ruotsinkielisen vähemmistöväestön  sekä  oikeudenhoidolliset että kielelliset  tarpeet molemmissa käräjäoikeuksissa.  Pohjanmaalle sopii erittäin hyvin  kaksi käräjäoikeutta  eivätkä ne millään tavalla riko  maakunnan yhtenäisyyttä!
	Kaksi käräjäoikeutta  palvelee alueen väestön tarpeita paljon paremmin kuin yksi käräjäoikeus!
	Missään tapauksessa alueelle  ei saa jonkun  ajattelutavan johdosta syntyä sellaista tilannetta, että sivukanslioiden lukumäärä olisi suurempi kuin mitä mietinnössä esitetään,  koska se olisi vastoin koko käräjäoikeusverkoston kehittämisen perusideaa ja tässä lausunnossa tarkoitetulla alueella lisäksi täysin tarpeetonta.   

	
	IV. Muuta

	Työryhmän mietinnön johdosta syntyneessä julkisessa keskustelussa on myös nostettu esille muita ratkaisumalleja. Näistä mainittakoon ehdotus Kokkolan KO:n nykyisten alueiden yhdistämisestä  Vaasan ja Mustasaaren käräjäoikeuksiin, jolloin Kokkolaan olisi aivan pakko perustaa sivukanslia mutta ei tietenkään Pietarsaareen jo  lyhyen välimatkan takia.
	Tämä malli on huomattavasti paljon  huonompi kuin VKO:n esittämä ehdotus mutta ehkä ei niin  huono kuin ehdotus Kokkolan  liittämisestä  Ylivies-
	kaan ja uuteen hovioikeuspiiriin.  
	
	VKO haluaa myös kiinnittää huomiota siihen, että esim. Raahessa on uusi ja  nykaikainen oikeustalo sekä käräjäoikeuden että siellä istuntoja pitävän hovioikeuden tarpeita silmällä pitäen.    	

	Täysin riippumatta siitä, mikä lopullinen ratkaisu tulee olemaan käräjäoikeusverkoston suhteen, VKO  pitää ensisijaisen tärkeänä, ettei henkilökunnan määrään puututa uudessa tilanteessa. Kiinteistöasioiden siirtäminen käräjäoikeuksista muualle tarkoittaa luonnollisesti, että  osa  henkilökunnasta siirtyy niiden asioiden mukana. Tämän lisäksi henkilökuntaa ei saa uudessa ja varmaankin monessa suhteessa paljon järjestelyjä ja totuttelua vaativassa tilanteessa vähentää - ei ainakaan lähtökohtaisesti ja heti.  Henkilökunnan vähentäminen tuossa tilanteessa saattaisi vaarantaa koko  hankkeen onnistumisen ja joustavan läpiviemisen. 

	Etäisyyksien  kasvaessa  verkoston muutosten  johdosta  myös tiedoksianto vaikeutuu (kuten edellä on jo todettu) ainakin silloin  kun se tapahtuu haastemiehen toimesta. Esimerkiksi tulevan VKO:n eteläosissa (Kristiinankaupungin seutu)  ja mallista riippuen kenties myös pohjoisosissa tapahtuviin tiedoksiantoihin on  kiinnitettävä riittävää huomiota. 

	On odotettavissa, että  työvoiman rekrytoiminen julkisella sektorilla tule-
	vaisuudessa vaikeutuu. Tämä tulee koskemaan myös tuomareita. Oletettavaa on, että ruotsinkieliset tuomarit joka tapauksessa tulevat olemaan hyvin perillä  kaksikielisistä käräjäoikeuksista.  Sen sijaan  käräjäoikeuden “leimautuminen”   ruotsinkieliseksi  (vastoin todellisia oloja),  saattaa tulevaisuudessa estää pätevien suomenkielisten tuomareiden hakeutumista  käräjäoikeuteen töihin. Tällaisen kielteisen kehityksen estämiseen  on myös kiinnitettävä huomiota.     
	
	Lopuksi  on todettava, että valtion hallinnon eräillä muilla alueilla jo  ta- pahtuneet  tai tapahtumassa olevat organisaatiomuutokset (poliisi, syyttäjä-
	laitos, ulosotto)  tukevat osaltaan VKO:n  ehdottamaa ratkaisua. 

	

	Vaasan käräjäoikeudessa, tammikuun  30  päivänä 2008.

	Vaasan KO:n puolesta:

	Johan Eklund
	laamanni

	Lausuntoasia on käsitelty käräjäoikeuden tuomarien kokouksessa 14.  ja
	henkilöstökokouksessa  28.1.2008.