HELSINGIN HOVIOIKEUS
PL 76, Radanrakentajantie 5
00521 Helsinki
Puhelin 010 364 0500
Fax kirjaamo 010 364 0512 				6.2.2008

Oikeusministeriölle

Asia	Lausunto Käräjäoikeusverkoston kehittämistä koskevasta työryhmämietinnöstä 2007:12

Viite	Oikeusministeriön 23.11.2007 päivätty lausuntopyyntö OM 8/31/2007

	Pyydettynä lausuntonaan oikeusministeriön työryhmän mietinnöstä Helsingin hovioikeus kunnioittaen esittää seuraavaa: 

Yleistä	Hovioikeus pitää työryhmän mietintöä käräjäoikeuksien kehittämistarpeesta keskeisiltä osiltaan perusteltuna ja hyväksyttävänä. Käräjäoikeuksien yksikkökoon suurentaminen väestöpohjaltaan vähintään noin 100.000 asukkaan käräjäoikeuksiksi luo mietinnössä selvitetyllä tavalla paremmat mahdollisuudet organisoida tuomioistuimen toimintaa siten, että henkilöstön voimavarat ja tehtävät jakautuvat järkevällä tavalla. Laajemmissa yksiköissä voidaan myös henkilöstön osaaminen ja ammattitaito kohdistaa erikoistumisen myötä käsiteltävä asia huomioon ottaen parhaalla mahdollisella tavalla.

	Työryhmän esityksen mukaisesti käräjäoikeudet joutuvat tulevaisuudessa kilpailemaan kyvykkäistä lakimiehistä. Käräjäoikeuksien yksikkökoon suurentaminen ei mietinnössä esitetyllä tavalla yksinään lisää käräjäoikeuksien houkuttelevuutta kilpailukykyisinä työpaikkoina. Palkkauksella on tässä suhteessa selkeästi suurempi merkitys.

Koulutus ja resurssit	Suuren yksikön etuna on lisäksi pidettävä sitä, että vahvennettu ratkaisukokoonpano on siellä helpommin järjestettävissä kuin pienessä muutaman tuomarin yksikössä. Suuressa yksikössä tuomarit voivat myös paremmin erikoistua erilaisiin asiaryhmiin, mikä on omiaan parantamaan käräjäoikeuden ratkaisujen laatua sekä tätä kautta myös ihmisten luottamusta käräjäoikeuden ratkaisutoimintaan. Suuressa yksikössä ammatillinen keskustelu on omiaan lisäämään ammatillista osaamista pieneen yksikköön verrattuna.  Ammatillinen osaaminen pääasiassa perustuu pitkään kokemukseen ja jatkuvaan koulutukseen. Käräjäoikeudessa käsiteltävät asiat ovat vaikeutuneet ja monipuolistuneet ja niillä on mietinnössäkin esitetyn mukaisesti yhä useammin kansainvälisiä liittymiä. Jo tästäkin syystä tuomareiden jatkuvaa koulutuksen tarvetta on korostettava. Koulutus on mahdollistettava järjestämällä siihen riittävästi aikaa ja resursseja.

	Mietinnössä perusteluna yksikkökoon suurentamiselle on esitetty tehokkuuden ja tuottavuuden lisääntymistä. Huolimatta yksikkökoon suurentamisen myötä mahdollisesti tulevasta paremmasta mahdollisuudesta erikoistumiseen, asiamäärien tasaamiseen sekä tietotekniikan hyväksikäyttämiseen, on vaikeaa ymmärtää tehokkuuden ja tuottavuuden lisääntymistä kun samanaikaisesti toteutettavan valtionhallinnon tuottavuusohjelman mukaisesti oikeusministeriönkin hallinnonalalla vähennetään henkilöitä merkittävästi.

	Yksikkökoon suurentaminen ei saa johtaa käräjäoikeustuomarin jo nyt raskaan työmäärän lisääntymiseen. Tästä syystä uudistuksesta aiheutuva mahdollinen laskennallinen tuomaritarpeen vähennys ei voi nämä lähtökohdat huomioon ottaen olla mietinnöstä ilmenevän suuruinen, vaan selvästi pienempi. Tuomarintarvetta määriteltäessä on otettava huomioon se, että kolmen tuomarin istunnot tulevat lisääntymään ja vaativat siten yhä enemmän resursseja kuten myös lisääntyvän koulutuksen vaatima aika. Myöskään käräjäoikeuden päällikkötuomaria ei tulisi lukea mukaan määriteltäessä mekaanisesti asia- ja väestömäärien perusteella tuomarintarvetta. Tuomarien lukumäärästä riippumatta yksikön johtamiseen liittyvät tehtävät vievät runsaasti laamannin aikaa siten, ettei hänelle jää juurikaan  aikaa ja resursseja osallistua enää normaaliin tuomitsemistoimintaan.   

	Riittävällä koulutuksella ja riittävillä resursseilla on luonnollisesti heijastusvaikutus hovioikeuksiin.  

	Tuomaritarvetta mietittäessä on myös väestömäärään perustuvan laskentatavan lisäksi riittävästi otettava huomioon kunkin käräjäoikeuden juttujen laatu ja jutturakenne. Elinkeinoelämän ja väestön keskittymisestä sekä lainsäädännöstä ja oikeuspaikkasopimuksista johtuen Helsingin, Espoon ja Vantaan käräjäoikeuksissa käsitellään keskimäärin työläämpiä asioita kuin muissa käräjäoikeuksissa. 

Aluejaosta yleensä	Työryhmä on perustanut esityksensä pitkälti siihen, että käräjäoikeuksien tuomiopiirit noudattavat maakuntajakoa. Tämä on perusteltua siksi, että käräjäoikeuksien kanssa yhteistyötä tekevät organisaatiot, kuten syyttäjälaitoksen paikallisorganisaatiot, poliisilaitokset ja ulosottovirastot noudattavat pääosin samanlaista aluejakoa. Yhteistyö syyttäjän ja poliisin kanssa on työryhmän esittämin tavoin joustavampaa, jos aluejaot ovat mahdollisimman pitkälle samanlaiset ja toimipaikat samoilla paikkakunnilla. Toisaalta on otettava huomioon, että maakunnallinen identiteetti ei ole kovinkaan vahva ainakaan Uudellamaalla ja maakuntaraja saattaa helpostikin muuttua esim. kuntaliitosten seurauksena.

	Käräjäoikeuden tuomiopiiriä muodostettaessa tulisi hovioikeuden mielestä maakuntajaotuksen ohella ottaa huomioon yhtenäiset talousalueet, joille elinkeinoelämä ja väestö on keskittynyt. Maantieteellistä ja kulttuurillistakin yhteneväisyyttä osoittavien seikkojen lisäksi huomioon on myös otettava väestön työssäkäyntialue sekä väestön luontainen liikkumissuunta. Se, että sähköinen asiointi tuomioistuimeen on mahdollistunut ja jossain määrin myös lisääntynyt, ei poista sitä perustavan laatuista oikeutta, että väestölle on turvattava tuomioistuinpalveluiden saavuttaminen fyysisesti kohtuullisen helposti. Tällöin on otettava huomioon välimatkat asiointipaikkakunnalta tuomioistuimeen ja käytettävissä olevat julkiset liikenneyhteydet.  

Käräjäoikeuden tuomiopiirit 

	Helsingin hovioikeus on tässä lausunnossa käsitellyt mietinnössä esitettyjä tuomiopiirejä Helsingin hovioikeuden tuomiopiirin näkökulmasta.

	Mietinnön mukaan Helsingin, Espoon ja Vantaan käräjäoikeudet tuomiopiireineen pysyisivät ennallaan.

	Porvoon ja Loviisan käräjäoikeudet sekä Pukkilan kunta (Lahden käräjäoikeudesta) yhdistettäisiin Porvoon käräjäoikeudeksi ja muodostaisivat yhden tuomiopiirin.

	Tuusulan ja Hyvinkään käräjäoikeudet sekä Pornaisten kunta (Porvoon käräjäoikeudesta) yhdistettäisiin Tuusulan käräjäoikeudeksi ja muodostaisivat yhden tuomiopiirin. 

	On selvää, että Helsingin, Espoon ja Vantaan väestöpohjaltaan laajojen tuomioistuinten tuomiopiireihin ei ole tarvetta puuttua, mikäli työryhmän esittämät käräjäoikeuksien tuomiopiirit muutoin toteutetaan edellä selvitetyllä mietinnön mukaisella tavalla.    

	Järvenpää, Kerava, Mäntsälä, Tuusula, Nurmijärvi ja Pornainen, jotka tulisivat kaikki ehdotuksen mukaan kuulumaan Tuusulan käräjäoikeuteen, muodostavat ns. Kuuma-kunnat nimisen yhteistoiminta-alueen. Yhteistoiminta-alueen asukkaille on esimerkiksi luotu alueellinen bussilippujärjestelmä alennettuine hintoineen. Kunnat tekevät tiivistä yhteistyötä myös muun muassa elinkeinoelämän ja virkistystoiminnan alueilla. Nämä kunnat muodostavat siten kuntayhteistyön näkökulmasta katsottuna yhtenäisen alueen. Hovioikeus pitää tähän nähden sinänsä luontevana, että myös oikeudelliset palvelut tuotetaan alueella yhtenäisesti samasta tuomioistuimesta. Kyseiseltä alueelta väestön luontainen liikkuminen kohdentuu Helsinkiin ja kunnat kuuluvat samalla tavoin luontaisesti pääkaupunkiseudun metropolialueeseen. Vaikka Hyvinkään, Riihimäen, Hausjärven ja Lopen välillä on samankaltaista yhteistyötä kuin Kuuma-kuntien välillä, Hyvinkää kuuluu, toisin kuin Riihimäki, Uudenmaan maakuntaan ja on osa Helsingin seutua. Elinkeinoelämään, talouteen, kulttuuriin ja väestöön liittyvien seikkojen vuoksi mietinnössä esitettyä uutta Tuusulan käräjäoikeuspiiriä on pidettävä tarkoituksenmukaisena käräjäoikeusverkoston kannalta.  

	Porvoon, Loviisan sekä Pukkilan muodostamaa yhtenäistä uutta Porvoon tuomiopiiriä puoltavat edellä Tuusulan käräjäoikeuden tuomiopiirin yhteydessä lausuttujen seikkojen lisäksi myös kielelliset (ruotsin kieli) perusteet. 

	Kaiken kaikkiaan Helsingin hovioikeus pitää hovioikeuspiiriinsä kuuluvilta osin mietinnössä esitettyä tuomiopiirijakoehdotusta sellaisenaan kannatettavana tarkasteltaessa asiaa yksinomaan käräjäoikeusverkoston näkökulmasta.  
		
Hovioikeuden piirirajat 
	Työryhmän tehtävänä ei ollut ottaa suoranaisesti kantaa hovioikeuspiirirajoihin. Sen mietinnöstä ilmenevä Helsingin, Espoon, Vantaan, Porvoon ja Tuusulan käräjäoikeuksien kuuluminen Helsingin hovioikeuden tuomiopiirin on kannatettava jo senkin vuoksi, että se vastaa lähes kokonaisuudessaan nykyistä hovioikeuden piirirajaa. Porvoon käräjäoikeuteen suunnitelluksi kuuluvat kunnat muodostavat kielellisesti yhtenäisen alueen ja kuuluvat senkin vuoksi luontaisesti Helsingin hovioikeuden kaksikieliseen tuomiopiiriin. 

	Mietinnössä esitetyn kaltainen Tuusulan käräjäoikeus kuuluu kiinteästi pääkaupunkiseudun talousalueeseen. Välimatkat siihen kuuluvilta paikkakunnilta Helsinkiin ovat lyhyet ja liikenneyhteydet erinomaiset. Näistä syistä ja lisäksi huomioon ottaen useissa rikosasioissakin yhteys pääkaupunkiseudulla tapahtuneisiin tekoihin ja tekijöihin, Helsingin hovioikeuden ei ole tarvinnut toimittaa aikaa, resursseja ja kustannuksia syöviä matkakäräjiä nykyisessä Tuusulan käräjäoikeudessa. Hyvinkään käräjäoikeus kuului Helsingin hovioikeuden tuomiopiiriin vuoteen 2005 asti. Hovioikeudella ei ollut tarvetta matkakäräjöintiin samojen syiden vuoksi myöskään Hyvinkään käräjäoikeuden ratkaisemissa asioissa. Mainittujen alueiden kuuluminen Kouvolan hovioikeuspiiriin tarkoittaisi vääjäämättä tuomioistuinten tehokkuuden ja tuomareiden kannalta monella tapaa haitallisena pidettävien matkakäräjien toimittamistarvetta. Lisääntyvään matkakäräjöintiin liittyvät tila- ja henkilöstökustannuksetkään eivät ole merkityksettömiä tekijöitä. Tuusulan käräjäoikeuteen jouduttaisiin esimerkiksi varaamaan yksi istuntosali hovioikeuden matkakäräjöintiä varten, mikäli alue kuuluisi Kouvolan hovioikeuspiiriin. 

	Hyvinkään käräjäoikeuspiiriin kuuluvat Hyvinkää ja erityisesti Nurmijärvi kuuluvat Helsingin metropolialueeseen. Koska Helsingin hovioikeus ei ole ruuhkautunut eikä suurimpien hovioikeuksien ruuhkautumista voida pitää enää oikeusturvaongelmana, ainuttakaan palveluiden saatavuuteen liittyvää tai muutakaan järkevää ja laajasti hyväksyttävää perustetta sille, että Hyvinkään käräjäoikeus ei kuuluisi Helsingin hovioikeuspiiriin, ei ole. 

	Väestölle on tarjottava mahdollisuus saada tuomioistuinpalveluja helposti myös hovioikeuksien taholta. Huomiota on erityisesti kiinnitettävä tällöin julkisen liikenteen toimivuuteen ja matkojen pituuksiin. Esimerkinomaisesti voidaan tuoda esille muutamia tähän liittyviä faktoja. Hyvinkäältä, joka kuuluu nykyisin Kouvolan hovioikeuden tuomiopiirin, on maanteitse välimatkaa Kouvolaan 127 kilometriä ja Helsinkiin 56 kilometriä. Nurmijärveltä matkaa Kouvolaan on 141 kilometriä ja Helsinkiin 37 kilometriä. Järvenpäästä puolestaan Kouvolaan on matkaa 124 kilometriä ja Helsinkiin 36 kilometriä. 

	Lähtökohtana oikeuspalvelujen saatavuudelle on pidettävä sitä, että väestö pääsee tuomioistuimeen vaivattomasti julkisella kulkuneuvolla. Jo todistelukustannusten korvaussäännöt edellyttävät väestön kulkemista tuomioistuinpaikkakunnalle julkisilla kulkuvälineillä. Matka junalla Hyvinkäältä Kouvolaan kestää lähes kaksi tuntia ja edellyttää yhden tai kaksi junanvaihtoa riippuen mitä kautta matkustetaan. Vastaavasti junamatka Järvenpäästä Kouvolaan kestää lähes kaksi tuntia ja edellyttää yhden tai kaksi junanvaihtoa riippuen siitä matkustetaanko Tikkurilan vai Riihimäen kautta. Kaikista mietinnön mukaisen Helsingin hovioikeuspiirin käräjäoikeuksien alueelta on sen sijaan erinomaiset, vaivattomat ja nopeat yhteydet Helsingin hovioikeuteen. 

	Hovioikeus pitää mietinnössä esitetyn käräjäoikeuksien tuomiopiirijakoehdotuksen pohjalta muotoutuvaa Helsingin hovioikeuden tuomiopiiriä kansalaisten ja oikeudenkäyttäjien tarpeiden kannalta perusteltuna. Lähtökohtana tulisi hovioikeuden piirirajojen kuten ehdotettujen käräjäoikeuspiirienkin osalta olla ennemmin kansalaisten kuin organisaatioiden tarpeet. 

	Helsingin hovioikeuspiiristä on 1.1.2005 lukien siirretty pääosin Helsingin hovioikeuden ruuhkautumisen vuoksi pois Lohjan, Hyvinkään ja Raaseporin käräjäoikeudet. Hovioikeus katsoo, kuten tuolloin hovioikeuksien piirijaon kehittämisehdotuksesta (työryhmän mietintö 2003:1) ja muuttamisehdotuksesta antamissaan lausunnoissa 26.3.2003 ja 29.1.2004, että siirtojen kohteena olleet käräjäoikeudet ovat kuuluneet niin maantieteellisesti kuin kulttuurillisesti luontevasti Helsingin hovioikeuspiiriin. Koska Helsingin hovioikeutta ei ole pidettävä enää ruuhkautuneena, perustetta hovioikeuspiirin enemmälle supistamiselle muiden hovioikeuksien tarpeiden vuoksi ei ole. Edellä esitetyillä perusteilla Helsingin hovioikeus katsoo mietinnön mukaisesti, että Hyvinkään käräjäoikeuden nykyinen tuomiopiiri palautetaan muodostettavan Tuusulan käräjäoikeuden mukana Helsingin hovioikeuspiiriin. 

Vaihtoehtoiset hovioikeuden piirirajat

	Edellä hovioikeuden ensisijaisena pitämän tuomiopiirirajan myötä Helsingin hovioikeuden tuomiopiirin väestömäärä mietinnön mukaan lisääntyisi 111.000 henkilöllä ja olisi 1.311.000 henkilöä. Vastaavasti Kouvolan hovioikeuden tuomiopiirin väestömäärä vähenisi 176.000 henkilöllä ja olisi 514.000 henkilöä. Tässä viimeksi mainitussa luvussa on kuitenkin huomioitava, että Kouvolan hovioikeuden tuomiopiiristä Helsingin hovioikeuden tuomiopiiriin siirrettäväksi ehdotetun Hyvinkään käräjäoikeuden tuomiopiirin väestömäärä on 82.300 henkilöä ja Pukkilan kunnan 2.000 henkilöä. Mäntsälän kunta, väestömäärältään 18.600 on jo aiemmin vuonna 2007 Orimattilan käräjäoikeuden lakkauttamisen yhteydessä liitetty Tuusulan käräjäoikeuteen ja siten siirretty jo tuolloin pois Kouvolan hovioikeuden tuomiopiiristä. Väestömääräluvut vastaavat 1.1.2007 mukaista tilannetta.    

	Mikäli Kouvolan hovioikeuden katsottaisiin tuomiopiiriltään liiallisesti supistuvan mietinnössä ehdotettujen käräjäoikeuksien tuomiopiirien muutosten takia, hovioikeus ensisijaisena vaihtoehtona esittää seuraavaa:

	Hyvinkään ja Riihimäen käräjäoikeudet yhdistetään yhdeksi käräjäoikeudeksi ja määrätään kuulumaan Kouvolan hovioikeuden tuomiopiiriin. Näin muodostettavan käräjäoikeuden väestömäärä olisi selvästi suurempi kuin rajana pidetty 100.000 asukasta (Hyvinkää 82.316 + Riihimäki 60.160). Tämän muutoksen johdosta Hämeenlinnan ja Tuusulan käräjäoikeus pienenisivät mietinnössä esitetystä säilyen kumpikin kuitenkin väestömäärältään riittävän suurina. Hämeenlinnan käräjäoikeuden (Hämeenlinna ja Forssa) väestömääräksi tulisi 109.700 ja Helsingin hovioikeuden hovioikeuspiiriin kuuluvan Tuusulan käräjäoikeuden (Tuusula ja Pornainen) 128.869.

	Mikäli edellinen vaihtoehto ei olisi riittävä Kouvolan hovioikeuden organisatoristen tarpeiden kannalta ja Tuusulan käräjäoikeuden siirtäminen Kouvolan hovioikeuden tuomiopiiriin olisi samasta syystä välttämätöntä, niin tällöin ainakin Nurmijärven kunta (väestömäärä 38.006) tulisi siirtää Vantaan käräjäoikeuteen ja pääkaupunkiseudulla sijaitseva Kirkkonummen kunta (väestömäärä 34.370) Espoon käräjäoikeuteen ja siten Helsingin hovioikeuden tuomiopiiriin. Helsingin hovioikeuden tuomiopiirin väestömäärä edellä todetun mahdollisen vähennyksen jälkeen lisääntyisi siten 72.376 henkilöllä.

	Viimeisimpänä vaihtoehtona hovioikeus  esittää, että Kouvolasta kauimpana sijaitseva kiinteästi pääkaupunkiseutuun kuuluva Nurmijärven kunta liitetään Vantaan käräjäoikeuteen ja siten Helsingin hovioikeuden tuomiopiiriin.

Lopuksi	Väestö, elinkeinoelämä ja yritykset sijoittuvat tulevaisuudessakin enenevässä määrin eteläisen Suomen kasvukeskuksiin, erityisesti pääkaupunkiseudulle. Tämän seurauksena on selvää, että Helsingin hovioikeuspiirin tuomioistuimissa asiamäärät tulevat jossain määrin kasvamaan. Ehdotetun käräjäoikeuspiirimallin toteuttamiselle ei kuitenkaan ole Helsingin hovioikeuden työmääriin ja käsittelyaikoihin liittyviä sellaisia pelkoja, että hovioikeus tulisi Hyvinkään käräjäoikeuden yhdistämisellä Tuusulan käräjäoikeuteen ja siirtämisellä takaisin Helsingin hovioikeuspiiriin ruuhkautumaan uudelleen.

	Käräjäoikeus- ja hovioikeuspiirijaon pohjana on oltava tosiasialliset, maantieteelliset, liikenteelliset ja taloudelliset kokonaisuudet, jota mietinnön mukainen ratkaisu edustaa käräjäoikeuksien piirirajojen osalta. Hovioikeuspiirien muodostamisessa ei sen sijaan voi olla perustana aluepolitiikka tai tiettyjen hovioikeuksien organisatoriset tarpeet.  Yhden hovioikeuden asiamäärän lisäämisen ei tulisi johtaa siihen, että valtiolle oikeudenkäynneistä aiheutuvat kokonaiskustannukset lisääntyisivät suoranaisina tuomioistuinkustannuksina, oikeusapukustannuksina ja todistelukustannuksina.  Tämä olisi vastoin niitä kustannusten säästämiseen tähtääviä periaatteita, joihin tuomiopiirirajojen tarkistusehdotukset perustunevat.  Kun asianosaisen oikeudenkäyntikustannukset muutenkin ovat viime vuosina merkittävästi kasvaneet, pitempien matkojen takia lisääntyvät oikeudenkäyntikustannukset ja ajanhukka olisivat omiaan edelleen vaikeuttamaan kansalaisten pääsemistä oikeuksiinsa. Hovioikeuksien tuomiopiirirajoja arvioitaessa toissijaista tulisi myös olla tuomiopiirien järjestäminen sellaisiksi, että saapuneiden asioiden määrä vastaisi nykyisten hovioikeuksien vakinaisen henkilökunnan kapasiteettia. Ei voi olla niin, että samalla kun mietinnön mukaisesti tavoitellaan suuria ja dynaamisia käräjäoikeusyksiköitä, hovioikeusyksiköiden kokoja muutettaisiin tuomiopiirirajoja keinotekoisesti siirtelemällä pelkästään tietyille kasvualueille kohdentuvan luonnollisen väestö- ja elinkeinosiirtymän vuoksi. Vertailun vuoksi todettakoon, että Ruotsissa tällä hetkellä noin 10.000 asiaa vuosittain hoitavaa Svean hovioikeuttakaan ei ole pienennetty tuomiopiiriltään, vaikka siihen on kohdistunut vastaavia kasvukeskuspaineita. 

	Hovioikeuspiirirajojen muuttaminen talousalueelliset, maantieteelliset ja kulttuurilliset seikat sekä väestön liikkumissuunnat sivuuttaen ei ole tarkoituksenmukaista tässä yhteydessä senkään takia, että muutoksenlupahakujärjestelmän vaikutukset eivät ole vielä selvillä. Parempi olisi odottaa ja selvittää sen vaikutus ja arvioida hovioikeuspiirirajojen muuttamista vasta myöhemmin, jos siihen on tarvetta. Tämäkin näkökulma puoltaa sitä, että Tuusulan käräjäoikeus mietinnössä esitetyssä laajuudessa kuuluu Helsingin hovioikeuspiiriin. Muutoksenhakulupajärjestelmän mahdollisen käyttöönoton jälkeen olisi mahdollisuus tarkastella myös laajemmin ja ennakkoluulottomasti koko hovioikeusverkoston uudistamista. Samalla olisi, käräjäoikeusverkoston supistuessa noin 25 käräjäoikeudeksi, arvioitava, montako hovioikeutta maassamme tarvitaan. 

	Mietintöä on pääosiltaan lopputuloksensa osalta pidettävä onnistuneena. Hovioikeus kiinnittää kuitenkin huomiota käräjätuomari Jukka Jaakkolan eriävään mielipiteeseen ehdotuksen mukaisten uusien sivukanslioiden osalta. Näihin  liittyvien  huonojen  kokemusten  vuoksi  voisi  olla  perusteltua  vielä harkita, olisiko tietyt olemassaolevat käräjäoikeudet syytä säilyttää, jotta sivukanslioita ei tarvittaisi. 	

	

	Presidentti		Lauri Melander

	Kansliapäällikkö		Kristina Kahlas-Capodistrias

	
	Lausunnon ovat valmistelleet hovioikeudenneuvos Paula Koski ja asessori Hannu Rantalainen