SAVONLINNAN KÄRÄJÄOIKEUS
Tottinkatu 9
57 130 Savonlinna

Puhelin	010 364 8000
Fax	010 364 8005
Sähköposti	Savonlinna.ko@om.fi

Savonlinna 24.1.2008

Asia:	Oikeusministeriön lausuntopyyntö 23.11.2007 n:o OM 8/31/2007 (käräjäoikeusverkoston kehittäminen)

	Oikeusministeriö
	Oikeushallinto-osasto
	PL 25
	00023 VALTIONEUVOSTO

	

	Asia- kohdasta ilmenevän lausuntopyynnön johdosta Savonlinnan käräjäoikeus esittää seuraavan.

	Lausunto

	Kun yhteiskunta on muuttunut ja kun muutostahti ei näytä ainakaan vähenevän, myös oikeushallinnon tulee seurata aikaansa ja ennakkoluulottomasti sopeutua muutokseen, sopeutua mieluummin etuajassa ja vapaaehtoisesti kuin pakon edessä. Käräjäoikeus kuitenkin katsoo, että yhteiskunnan muuttumisesta johtuvaa käräjäoikeusverkoston sinänsä välttämätöntä uudistamista ei Etelä-Savon osalta tule toteuttaa toimikunnan esittämällä tavalla. Käräjäoikeus siten vastustaa työryhmän enemmistön ehdotusta.

	Samalla kun käräjäoikeus sinänsä yhtyy työryhmän jäsenen Sakari Laukkasen näkemykseen siitä, että Savonlinnassa tulee säilyttää vähintäänkin sivukanslia, käräjäoikeus katsoo, että sivukansliaa toimivampi vaihtoehto on perustaa Savonlinnan käräjäoikeuden nykyisen tuomiopiirin ympärille uusi käräjäoikeus, Itä-Savon käräjäoikeus..   

	Käräjäoikeus haluaa painottaa jo tässä vaiheessa sitä, että sen vastustava kanta ei vähäisimmässäkään määrin johdu muutosvastarinnasta tai siitä, että “pieni on kaunista.” Vastustavalle kannalle ja uuden käräjäoikeuden perustamiselle ovat olemassa hyvin painavat asiasyyt.

	Nämä asiasyyt ovat seuraavat. 

	Lausunnon perustelut

	Savonlinnan käräjäoikeuden juttumäärät

	Rikosasiat

	1. Vuosia 2004-2006 koskevien tilastojen mukaan käräjäoikeudessamme vuosittain vireille tulleiden rikosasioiden määrä on vaihdellut 537 jutusta 631 juttuun. 

	2. Vuonna 2007 vireille tulleiden rikosasioiden määrä oli poikkeuksellisen alhainen, vain 332 juttua. Syynä tähän oli syyttäjätilanne: kun Itä-Suomen syyttäjänviraston Savonlinnan palvelutoimiston kahdesta syyttäjänvirasta toinen oli lähestulkoon koko vuoden täyttämättä, syyteharkintaan tulleet juttu ruuhkaantuivat syyttäjänvirastoon. Asia on yksinkertaisesti niin, että jos ei ole tarvittavia syyttäjäresursseja, ei ole rikosjuttujakaan olipa käräjäoikeuden koko mikä tahansa!  On syytä korostaa sitä, että syyttäjänvirastosta saadun tilastoihin perustuvan tiedon mukaan vuonna 2007 Savonlinnan syyttäjänvirastoon syyteharkintaa varten saapuneiden juttujen määrä oli aikaisempiin vuosiin verrattuna pikemminkin lisääntynyt kuin vähentynyt. Tästä seuraa, että käräjäoikeuden todellista työmäärää arvioitaessa vuotta 2007 tulee käsitellä ikäänkuin syyttäjätilanne olisi ollut ongelmaton ja lähteä siitä, että todellinen juttumäärä olisi ollut varovaisestikin arvioiden noin 550 juttua. Tämä arvio perustuu siihen, että niin ikään syyttäjänvirastosta saadun tilastopohjaisen tiedon mukaan syyttämättäjättämispäätösten osuus syyteharkintaan tulleista jutuista on työmääriä ajatellen vuodesta toiseen vakio.

	3. Käytäntö on osoittanut, että kirjallisen menettelyn osuus käräjäoikeudessamme vireille tulleista rikosasioista on noin 30 prosenttia. Tästä seuraa, että istunnoissa käsiteltävien rikosasioiden määrä Savonlinnan käräjäoikeudessa on vuositasolla neljänsadan rikosasian molemmin puolin.

	4. Rikosasioista puhuttaessa ei unohtaa sovi myöskään pakkokeinoasioita. Niiden määrä on vuosina 2004 -2007 käräjäoikeudessamme vaihdellut runsaasta kahdestakymmenestä asiasta runsaaseen neljäänkymmeneen asiaan. 

	5. Rikosistuntojen määrää arvioitaessa on otettava huomioon, että osa pakkokeinoasioista on käsiteltävä aina istunnossa.

	6. Sakonmuuntoasioiden määrä on vuositasolla vaihdellut 200 asian molemmin puolin.

	Riita- ja hakemusasiat

	7.  Käräjäoikeudessamme vuositasolla vireille tulevien laajojen riita-asioiden määrä on vaihdellut runsaasta 60 jutusta runsaaseen 70 juttuun. Kun tähän määrään lisätään istunnoissa käsiteltävät lapsen huoltoa ja lapsen tapaamisoikeutta koskevat asiat, lapsen huoltoa koskevan päätöksen täytäntöönpanoa koskevat asiat, istunnoissa käsiteltävät holhousasiat ja muut istunnoissa käsiteltävät asiat kuten velkajärjestely- ja meriselitysasiat, istunnoissa käsitellään käräjäoikeudessamme vuosittain satakunta riita- ja hakemusasiaa.

	Yhteenveto juttumääristä

	8. Edellä lausutusta ilmenee, että Savonlinnan käräjäoikeudessa käsitellään istunnoissa vuosittain noin 500 rikos- ja muuta asiaa. Tähän määrään eivät sisälly sakonmuuntoasiat.

	9. Käräjäoikeudessamme ei valitettavasti ole tilastoitu vuosittaisten istuntopäivien määrää. Juttulistojen perusteella istuntopäiviä on, sakonmuuntoistunnot poisluettuina, varovaisestikin arvioiden kaikkiaan 150-160 vuodessa. Täysin poikkeavaa ei ole sekään, että niin riita-kuin rikosasioissa on vuosittain myös useamman päivän kestäviä pääkäsittelyjä.   

	Savonlinnassa vain istuntopaikka?

	Istuntomatkoihin kuluva aika

	10. Jos Savonlinnaan jää, kuten työryhmän enemmistö on esittänyt, vain istuntopaikka, edellä lausuttu merkitsee sitä, että Mikkelistä tehdään Savonlinnaan “istuntovierailuja” 150 -160 kertaa vuodessa. Tämän luvun lisäksi tulevat sakonmuunto- ja tietyt pakkokeinoistunnot. 

	11. Mikkelin ja Savonlinnan välinen etäisyys on 105 kilometriä. Kun tieyhteys ei ole moottoritietä, aikalaskelmat on tehtävä siitä lähtökohdasta, että matka-aika yhteen suuntaan on vähintäänkin 1 tunti 45 minuuttia. Matka-aika-arvio perustuu allekirjoittaneen laamannin omakohtaisiin kokemuksiin; kävin vuoden 2007 alkupuolelle saakka säännöllisesti ja hyvin usein Mikkelissä erään järjestön kokouksissa.

	12. Edellä lausuttu merkitsee sitä, että tilanteessa, jossa Savonlinnassa on vain istuntopaikka, pelkästään istuntomatkoihin kuluu aikaa noin 3,5  tuntia/istunto ja vuositasolla karkeasti arvioiden noin 550 tuntia. Kun istunnoissa on säännönmukaisesti vähintäänkin kaksi henkilöä, tuomari/notaari ja käräjäsihteeri, istuntomatkat vaativat aikaa yli 1.000 tuntia vuodessa. Tämä merkitsee työparia kohden vähintäänkin noin puolentoista kuukauden pyörilläoloa vuodessa!- Todellisuudessa istuntoja tulisi olemaan laskennallista määrää enemmän. Tämä johtuu siitä, että kun käräjäsihteerit ovat niin oikeutettuja kuin velvollisiakin noudattamaan virka-aikaa, istuntojen aikalaskelmat olisi tehtävä tämän mukaisesti. Vailla merkitystä eivät myöskään ole käräjämatkoista aiheutuvat melkoiset kustannukset.

	13. Istuntomatkoista aiheutuvaa rasitusta harkittaessa ei sivuuttaa voi myöskään sitä, että kokemukseen perustuvien havaintojen mukaan Savonlinnan käräjäoikeudessa istutaan viikoittain lähes säännönmukaisesti vähintäänkin kahdessa salissa. Tästä seuraa, että tien päällä on kaksi työparia yhtä aikaa!   

	Missä sitten jutut istutaan ja istuntopaikan vaikutukset oikeudenkäynnin osapuolten mahdollisuuksiin “saada oikeutta”?

	14. Ellei tuomioistuinta sitovalla tavalla määrätä, että sivuistuntopaikan, tässä tapauksessa Savonlinnan, talousalueen jutut on pakko istua sivuistuntopaikalla, edellä esitetystä seuraa myös, että Savonlinnan talousalueen jutut tultaisiin keskittämään varsin nopeasti niin suuressa määrin kuin mahdollista Mikkeliin. Tästä taasen seuraa melkoisia ongelmia kaikille oikeudenkäyntiin osallistuville henkilöille, niin jutun asianosaisille, kuultaville kuin todistajillekin. Kaikilla ei ole omaa autoa. On toki myönnettävä, että Savonlinnan ja Mikkelin välillä on ainakin toistaiseksi suhteellisen toimiva linja-autoyhteys. Mutta miten menettelevät ne, jotka ovat kotoisin Enonkoskelta, Kerimäeltä tai Punkaharjulta? - Saadakseen oikeutta heidän tulisi yöpyä Savonlinnassa sekä menomatkalla Mikkeliin että paluumatkalla Mikkelistä! On sanomattakin selvää, millainen vaikutus tällaisella tilanteella olisi “oikeutta haluavien” oikeusturvaodotuksiin.  

	Vaikutukset asianajopalvelujen saatavuuteen

	15. Asianajajat ovat ammatinharjoittajia, jotka saavat toimeentulonsa asianajopalvelujen myynnistä. On varmasti totta, että asianajajan ja tuomarin välinen kanssakäyminen, olipa se ammatillista tai muuta, saadaan nykyaikaisilla viestivälineillä toimivaksi, vaikka tuomari ja asianajaja olisivat, toinen Hangosta ja toinen Utsjoelta. Tämä ei kuitenkaan ole asianajotoiminnan koko kuva. Säilyttääkseen asemansa markkinoilla asianajat joutunevat käräjäoikeuden lakatessa vakavasti harkitsemaan toimintansa painopisteen siirtämistä. “pääkallonpaikalle” Mikkeliin. Tästä taasen seurannee Savonlinnan talousalueen asianajopalvelujen varsin nopea alasajo. Kun tämä yhdistetään edellisessä kappaleessa lausuttuun, kuka voi enää vakavissaan sanoa, että Savonlinnan talousalueen asukkaille on oikeussuojaa saatavilla ilman kohtuutonta vaivannäköä?

	Mikä on merkittävää käräjäoikeuksien toimenkuvalle?  

	16. Aivan riippumatta käräjäoikeuden koosta, olipa käräjäoikeus sitten suuri tai pieni, rikosasioiden moninkertaisesta määrästä suhteessa riita- ja hakemusasioihin seuraa, että viraston toiminnan kannalta katsottuna pääpaino on rikosasioissa: miten niiden käsittely järjestetään siten, ettei ruuhkautumista tapahdu. Vaikkakin riita-asiat ovat lähtökohtaisesti vaikeusasteeltaan aivan eri luokkaa kuin rikosasiat, niin myös rikosasioissa esiintyvien vaikeiden ja erittäin työläiden juttujen määrää ei ole syytä vähätellä.

	17. Rikosasioissa ei ole kysymys pelkästään käräjäoikeuden vaikutusvallan piiriin kuuluvista asioista. Rikosvastuun toteutuminen edellyttää yhteistyötä esitutkinnasta vastaavan poliisin, syyttäjätoimesta vastaavien kihlakunnansyyttäjien ja tuomitsemistoiminnasta vastaavan käräjäoikeuden välillä. Jotta kaikkien kolmen tahon työskentely rikosvastuun toteuttamiseksi olisi järjestettävissä mahdollisimman taloudellisesti, tuottavasti ja tehokkaasti, poliisitutkinnan, syyttäjätoimen ja käräjäoikeuden tulee sijaita samalla paikkakunnalla. 

	18. Savonlinnan osalta tilanne on tällainen: toteutetun poliisin organisaatiouudistuksen jälkeenkin Savonlinnassa suoritetaan poliisitutkintaa käräjäoikeuden toimenkuvan kannalta katsottuna aivan samalla tavalla kuin ennenkin. Käräjäoikeuden tiedossa ei ole myöskään mitään siihen viittaavaa, että Itä-Suomen syyttäjänviraston Savonlinnan palvelutoimisto lakkautettaisiin.   

	Tuomareiden erikoistuminen

	19. Työryhmä on lähtenyt siitä, että maakunnalliset käräjäoikeudet ovat riittävän suuria mahdollistaakseen tuomareiden erikoistumisen. Tietyssä mielessä tähän käsitykseen on helppo yhtyä. Tuomareiden erikoistuminen on kuitenkin riippuvainen käräjäoikeuden jutturakenteesta. Jutturakenne taasen on suorassa riippuvuussuhteessa tuomiopiirin talouselämän rakenteeseen. Tässä suhteessa erot Suomen eri osien välillä ovat suuret. Etelä-Savon talouselämän rakenne on sellainen, ettei todellisia mahdollisuuksia tuomareiden erikoistumiseen yksinkertaisesti ole. Sellaisia isoja, monimutkaisia ja vaikeita riita- tai rikosasioita, jotka eivät olisi tuomareiden perusosaamisella hallittavissa, on niin vähän, että tällaisen jutun sattuessa kohdalle tilanne on aina uusi. 

	20. Tuomareiden erikoistumisesta on syytä vielä korostaa sitä, että erikoistuminen ei saa muodostua itsetarkoitukseksi eikä pyrkimys erikoistumiseen saa vaarantaa jokaisen tuomarin ammattitaitoon kuuluvaa laaja-alaista juridiikan hallintaa. Ei esimerkiksi ole mitenkään tavatonta, että laajahkossa talousrikosjutussa joudutaan ottamaan kantaa suhteellisen monimutkaiseen siviilioikeuden problematiikkaan. 

	21. Jos kuitenkin katsottaisiin, että erikoistumiseen on todellinen tarve, niin käytännössä toimivin ratkaisu olisi kouluttaa Itä-Suomen hovioikeuspiiriin tarvittava määrä “erikoistuomareita” ja panna heidät pyörille. 

	Koettu oikeudenmukaisuus

	22. Luottamus oikeuslaitokseen tai koettu oikeudenmukaisuus, käytettiinpä kumpaa käsitettä hyvänsä, on mielikuva, joka syntyy omakohtaisista ja/tai läheisten henkilöiden kokemuksista tuomioistuimessa ja eri medioiden kautta välittyvistä, enemmän tai vähemmän väritetyistä tiedoista. Tuomioistuinten arvostus ja uskottavuus kansalaisten silmissä on viimekädessä näiden mielikuvien varassa. 

	23. Etelä-Savon maakunta on kaksijakoinen: on “varsinainen” Etelä-Savo Mikkelin talousalueella ja on Itä-Savo Savonlinnan talousalueella. Karkeasti ottaen Mikkelin talousalue suuntautuu yhden valtakunnan pääväylän, 5-tien suuntaan. Itä-Savolle taasen on luonteenomaista, kuten jo nimikin sanoo, suuntautuminen 5- tieltä itään Etelä- ja Pohjois- Karjalan suuntaan. Itä-Savo poikkeaa “varsinaisesta Etelä-Savosta” siinä, että Itä-Savo on isojen vesistöjen rikkomaa pitkien välimatkojen aluetta. Maakunnallista kahtiajakoa kuvastavat osuvasti myös maakunnassa ilmestyvät sanomalehdet: Mikkelissä Länsi-Savo ja Savonlinnassa Itä-Savo. 

	24. Toteutuessaan työryhmän ehdotus merkitsisi irtaantumista siitä todellisuudesta, jossa Itä-Savossa eletään. On sanomattakin selvää, että oikeus ja oikeudenmukaisuus eivät ole eivätkä saa olla maakunta- tai heimorajoista kiinni. Kuitenkin, jos oikeushallinto irtaantuu väestön arkitodellisuudesta, uskottavuuskynnys alenee ja koetun oikeudenmukaisuuden toteuttaminen on todellisessa vaarassa epäonnistua. Koetaan helposti, että oikeus on jotakin, jota annetaan jostakin pääpaikasta käsin myös syrjäkulmilla oleville toisen luokan kansalaisille. Kun työskentely käräjäoikeuksissa on mitä suurimmassa määrin työskentelyä ihmisten parissa, käräjäoikeuden tuomiopiirillä tuleekin olla edes jonkinlainen yhtymäkohta tuomiopiirinsä ihmisiin.

	25. On tietysti totta, että kiinteistöasioiden siirtyessä maanmittaustoimistoille asiakaskäynnit käräjäoikeudessä vähenevät. Yhtä lailla on totta, että tietty osa asiakkaista haluaa aina hoitaa asioitaan henkilökohtaisella käynnillä. He haluavat jättää itse avioerohakemuksia, he haluavat neuvontaa, he noutavat tuomioita jne. Mahdollisuus henkilökohtaiseen asiointiin ja mahdollisuus saada asiantuntevaa palvelua on omiaan lisäämään luottamusta oikeuslaitokseen. Oikeushallinnon kannalta katsottuna se on halpaa imagonrakennusta. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan tämän mahdollisuuden poisottaminen koetaan helposti ylimielisyydeksi ja asiakkaiden tarpeiden vähättelyksi. Koetaan, että ihmiset ovat organisaatioita varten eivätkä organisaatiot ihmisiä varten. 

	Kiinteistöasiat ja lautamiesjärjestelmän uudistus 

	26.  Asiakaskäyntien vähenemistä lukuunottamatta kiinteistöasioiden siirrolla maanmittaustoimistoille ei ole mitään vaikutusta käräjäoikeuden toiminnalle. Lautamiesjärjestelmän uudistuksessa taasen on kysymys tuomioistuinten kokoonpanoa koskevasta uudistuksesta. Molemmat ovat siten käräjäoikeusverkoston kehittämisen kannalta vailla merkitystä.  

	Lopputulos

	27. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan edellä olevat vain ja ainoastaan tosiasioihin pitäytyvät seikat osoittavat, että Savonlinnan käräjäoikeuden lakkauttaminen työryhmän enemmistön esittämällä tavalla on toteuttamiskelvoton. 

	Sivukanslia vai itsenäinen käräjäoikeus? 

	28. Kuten alussa on jo todettu, käräjäoikeus yhtyy ensiksikin työryhmän jäsenen Sakari Laukkasen näkemykseen siitä, että Savonlinnassa tulee olla vähintäänkin sivukanslia. 

	29. Sivukanslian puolesta puhuu ensiksikin se, että käräjäoikeuden hallintoa voidaan keventää itsenäiseen käräjäoikeuteen verrattuna. Toisekseen sivukanslia on looginen ratkaisu pyrittäessä maakunnallisiin käräjäoikeuksiin.

	30. Sivukansliaa vastaan taasen puhuvat useat seikat: ensiksikin kahden runsaan sadan kilometrin päässä toisistaan olevan viraston johtaminen on ongelmallista. Tästä muutama esimerkki: ensiksikin viraston päällikkö joutuu väistämättä jakamaan aikansa pääkanslian ja sivukanslian kesken. Toiseksi yhteishengen luominen pää- ja sivukanslian kesken ja hyvän työmotivaation säilyttäminen myös sivukansliassa on, jos ei mahdotonta, niin ainakin hyvin vaikeaa. Miten luoda ilmapiiri, jossa sivukansliassa työskentelevät kokevat itsensä tasavertaisiksi pääkansliassa työskentelevien kanssa? Kolmanneksi, jos kustannussäästöjä ylipäätään syntyy, ne todennäköisesti hupenevat jo sivukanslian toiminnasta vastaavan käräjätuomarin palkanlisään ja matkakuluihin.

	31. Lausutusta ilmenee, että itsenäinen käräjäoikeus on selkeästi sivukansliaa toimivampi vaihtoehto. Savonlinnan osalta tilanne on lisäksi se, että itsenäinen käräjäoikeus on perusteltavissa juuri maakunnallisilla syillä: kun Mikkeli on Etelä-Savon maakunnan 5- tien suunnan keskus niin Savonlinna on aivan samalla tavoin maakuntaan kuuluvan Itä-Savon keskus. Miksi siis ei perusteta Etelä-Savon ja Itä-Savon käräjäoikeuksia? Itä-Savon käräjäoikeuteen voisivat kuulua Savonlinnan käräjäoikeuden tuomiopiiriin nyt kuuluvien Savonlinnan kaupungin sekä Enonkosken, Kerimäen, Punkaharjun ja Savonrannan kuntien lisäksi ainakin Rantasalmen, Sulkavan ja Parikkalan kunnat. Maakuntaraja ei voine olla esteenä sille, että nykyisin Savonlinnan käräjäoikeuteen kuuluva Heinäveden kunta liitettäisiin jo maantieteellisistä syistä johtuen nykyisen Varkauden käräjäoikeuden tuomiopiiriin. Silläkin uhalla, että astutaan “naapurin varpaille,” käräjäoikeus haluaa esittää harkittavaksi, eikö samassa yhteydessä kannattaisi ennakkoluulottomasti pohtia itsenäisen käräjäoikeuden luomista nykyisen Varkauden käräjäoikeuden tuomiopiirin ympärille?  

	32. Vaikkakaan sillä ei ole työmäärien kannalta katsottuna suurta merkitystä, itsenäinen Itä-Savon käräjäoikeus on lisäksi sopusoinnussa sen kanssa, että Savonlinnan käräjäoikeus toimii Järvi-Suomen ainoana merioikeutena. Merioikeusjuista merkiselityksille on luonteenomaista kiire: laivojen makuuttaminen satamassa on kallista!

	33. Harkittaessa Itä-Savon käräjäoikeuden perustamista ei voi sivuuttaa myöskään sitä, että Savonlinnan käräjäoikeudella on muutama vuosi sitten saneeratut hyvät ja täysin riittävät toimitilat. Tiloja koskeva vuokrasopimus on voimassa vuoteen 2015 saakka. Itä-Savon käräjäoikeuden perustaminen ei edellytä lisätilojen hankkimista eikä toimitilojen puolesta Itä-Savon käräjäoikeuden perustamiselle ole siten estettä.

	Lopuksi

	Tämä lausunto on laadittu yhteistyössä käräjäoikeuden koko henkilökunnan kanssa ja vastaa käräjäoikeuden yhteistä näkemystä. Lisäksi käräjäoikeus lausuntoa laatiessaan on kuullut savonlinnalaisia asianajajia.

	Savonlinnan käräjäoikeuden puolesta

	Laamanni		Jorma Huttunen