HELSINGIN KÄRÄJÄOIKEUS		31.1.2008
Laamanni

Oikeusministeriö, oikeushallinto-osasto
PL 25

00023 VALTIONEUVOSTO

Viite: kirjeenne 23.11.2007 OM 8/31/2007

Asia: Lausunto käräjäoikeusverkoston kehittämistä koskevasta työryhmämietinnöstä

1. Yleistä

Helsingin käräjäoikeus yhtyy työryhmän ehdotukseen siltä osin kuin siinä on esitetty käräjäoikeuksien lukumäärän vähentämistä 25 yksikköön ja niiden tuomiopiirien rajojen määräämistä pääsääntöisesti maakuntarajojen mukaisesti siten, että kussakin maakunnassa olisi yhdestä kolmeen käräjäoikeutta. Samaten tuomiopiirin asukasmäärän mitoittaminen noin 100.000 asukkaaseen on hyväksyttävä lähtökohta. Käräjäoikeuksien tuomiopiirejä muodostettaessa lähtökohtana tulee olla käräjäoikeuksien toimivuus. Lainkäytön painopiste on tulevaisuudessa yhä enemmän käräjäoikeuksissa. Kun nykyisin kiinnitetään huomiota asian käsittelyn kokonaiskestoaikaan, viranomaisten yhteistyö korostuu entisestään. Sen vuoksi pitäisi  pyrkiä siihen, että käräjäoikeuden tuomiopiiri olisi yhteneväinen  poliisipiirin,  syyttäjänviraston ja ulosottoviraston toimialueen kanssa. Myös käräjäoikeuksien keskinäistä yhteistyötä on siitä riippumatta, kuinka monta käräjäoikeutta lopulta muodostetaan,  kehitettävä. Tähän asiaan työryhmä ei ole ottanut kantaa. Nykyajalle vierasta on, että käräjäoikeuden tuomarit eivät voi toimia tuomarina muussa kuin omassa käräjäoikeudessaan. Erityisasiantuntemusta voidaan hyödyntää vain rajoitetusti.

Vasta toimivan, käräjäoikeuden asiakkaiden tarpeista lähtevän  käräjäoikeusverkoston luomisen jälkeen voidaan arvioida, onko tarvetta tehdä muutoksia hovioikeusverkostoon. Uutta käräjäoikeusverkostoa ei siten ole syytä rakentaa hovioikeuksien tarpeiden perusteella.

Ehdotuksessa ei esitetä muutoksia nykyisen Helsingin käräjäoikeuden tuomiopiirin tai istuntopaikan suhteen. Tämän vuoksi lausunnossa rajoitutaan jäljempänä kiinnittämään huomiota ehdotuksen arvioihin tarvittavista henkilöstömääristä, jotka ainakin Helsingin käräjäoikeuden osalta ovat selkeästi virheelliset.

Helsingin käräjäoikeus toteaa, että ehdotuksen mukaiset resurssilaskelmat voivat yleensäkin olla vain suuntaa antavia arvioitaessa tuomioistuimen työskentelyä. Tuomioistuimelle ei voida asettaa velvollisuutta ratkaista tietty määrä asioita tietyllä tavalla tietyssä ajassa. Lainkäytön riippumattomuus edellyttää esimerkiksi sitä, että tuomioistuimelle ei toiminnan tehostamiseksi voida asettaa velvollisuutta vuosittain saada aikaan sovinto tietyssä määrässä riita-asioita.    

Ehdotuksessa on lueteltu useita perusteita käräjäoikeusverkoston kehittämiselle ja käräjäoikeuksien yksikkökoon kasvattamiselle. Luetellut sinänsä hyväksyttävät perusteet ja käräjäoikeusverkoston uudistamisen tavoitteet ovat kuitenkin ristiriidassa ehdotuksen resurssilaskelmien kanssa. Tavoitteenahan on luoda entistä toimivampi käräjäoikeus,  jossa on erikoistuneita oman alansa asiantuntijatuomareita ja joka voi aina tarvittaessa,  nykyistä useammin,  istua kolmen tuomarin kokoonpanossa tai rikosasioissa vahvennetussa kokoonpanossa, mihin nykyiset resurssit eivät ainakaan Helsingin käräjäoikeudessa juurikaan anna mahdollisuuksia. Käräjäoikeusverkoston kehittämisen tavoitteena tulee olla käräjäoikeuksien tason, osaamisen  nostaminen. Jos säästöjä syntyy, ne on käytettävä tähän tarkoitukseen.  Ehdotuksessa ei ole otettu lainkaan huomioon esimerkiksi käräjäoikeuksien kilpailukyvyn ja tuomareiden erikoistumisen edellyttämää koulutustarvetta, käräjäoikeuksien laatuhankkeita taikka oikeusministeriön hallinnonalan henkilöstöstrategiassa vuosille 2008-2011 tärkeänä painopistealueena mainittua johtamisen kehittämistä. Myöskään edellä jo mainittu käräjäoikeuden tuloksellisuuteen olennaisesti vaikuttavaa lisääntyvä täysilukuisten kokoonpanojen tarve ei ole laskelmissa mukana. Kaikki luetellut seikat tulisi ottaa huomioon arvioitaessa yksikköjen henkilöstötarvetta ja käsiteltävien asioiden lukumäärää/htv. Henkilöresurssien säästäminen ei saa olla ensisijaisena tavoitteena kehitettäessä käräjäoikeusverkostoa. Ehdotuksesta välittyy tämä vaikutelma.

Ehdotuksesta ei myöskään käy ilmi jo aikaisemmissa selvityksissä kirjattu pyrkimys osoittaa resursseja aikaisempaa paremmin sinne, missä niille on tarvetta. Tämä piirre korostuu Helsingin käräjäoikeuden henkilöstötarvetta koskevassa osiossa.

2. Ehdotuksen perusteena olevat resurssilaskelmat

Ehdotuksen sivulla [18] on todettu, että käräjäoikeuksien kokoa on tarkasteltu väestöpohjan lisäksi käyttäen mittarina rikosasioiden ja laajojen riita-asioiden määriä. Tämä lähtökohta on Helsingin käräjäoikeuden kohdalla virheellinen.

Käräjätuomarit

Ehdotuksen sivulla [31] todetaan käräjätuomareiden lukumäärän osalta, että sitä tulee lopulta perustella työmäärällä. Tältä osin Helsingin käräjäoikeus yhtyy työryhmän näkemykseen. Tämän perusajatuksen jälkeen työryhmä kuitenkin laskee tarvittavien lainkäyttäjien määrän pelkästään tilastoista saatavan rikos- ja riitajuttujen lukumäärän nojalla, antamatta painoarvoa juttujen vaikeusaste-eroille [s.32-33]. Työryhmä toteaa, että Helsingin käräjäoikeuden tuomarilaskelma osoittaa täällä olevan kuusi tuomarityövuotta liikaa ja arvelee sen ehkä johtuvan juttujen vaikeusaste-eroista. 

Helsingin käräjäoikeus on useassa yhteydessä, ei vähiten vuosittaisissa tulosneuvotteluissa, tuonut esiin isojen käräjäoikeuksien jutturakenteen erilaisuuden. Työryhmä itsekin toteaa tämän sivulla [9]. Helsingin käräjäoikeudessa vuonna 2007 pelkästään riita- ja rikosasioihin, joissa pidettiin yli viikon kestänyt pääkäsittely sitoutui 18 käräjätuomarin henkilötyövuotta. Näiden juttujen lukumäärä on kuitenkin vain joitakin kymmeniä vuodessa, joten niiden osuus työmäärästä ei tule lainkaan esiin, jos henkilöstön määrän perusteena pidetään ainoastaan juttujen lukumäärää. Erityisesti rikosasioissa erittäin laajojen ja pitkäkestoisten oikeudenkäyntien määrä Helsingin käräjäoikeudessa on viime vuosina lisääntynyt. Esimerkkinä mainittakoon tällä hetkellä vireillä oleva talousrikosoikeudenkäynti, jossa pääkäsittely kestää lokakuusta 2007 juhannusviikolle 2008. Helsingin käräjäoikeus pitää nykyistä vakinaisten ja määräaikaisten käräjätuomareiden, käräjäviskaalien ja notaarien lukumäärää sinänsä oikean suuntaisena.

Pohtiessaan eri asiaryhmissä ratkaisujen lukumäärää henkilötyövuotta kohden työryhmä ei ole ottanut lainkaan huomioon kouluttautumisesta, johtamisen kehittämisestä ja laadun parantamisesta käytännössä vaadittavaa lisäpanostusta.

Työryhmä on laskelmissaan katsonut, että rikostuomari voi ratkaista 270 rikosasiaa vuodessa. Lukumäärä on liiallinen. Se olisi mahdollinen vain, jos kirjallisessa menettelyssä  voidaan ratkaista nykyistä enemmän asioita eivätkä istuntokäsittelyssä ratkaistavat asiat ole erityisen laajoja tai vaikeita. Kirjallisen menettelyn laajempi käyttäminen puolestaan ei ole yksin käräjäoikeuden hallinnoitavissa oleva seikka. Jos laajoihin asioihin/vahvennettuihin kokoonpanoihin sitoutuu nykyinen määrä tuomareita, työryhmän esittämän keskiarvon saavuttaminen edellyttäisi, että muut tuomarit ratkaisisivat 300-400 asiaa vuodessa, mikä ei  ole mahdollista.  Käräjäoikeus pitää oikeampana arviona enintään 180 rikosasiaa vuodessa.

Käräjäoikeus pitää työryhmän esitystä 60 laajan riita-asian, riitaisen summaarisen ja riitaisen hakemusasian vuosittaisesta ratkaisusta Helsingin käräjäoikeudessa liian korkeana edellä mainituista syistä. Näissä asioissa alati kehittyvä ja monimutkaistuva yhteiskunta asettaa koulutukselle suuret vaatimukset. Oikeampi luku on siten enintään 40-50 asiaa. Insolvenssiasioista yrityssaneerausta koskevat asiat rinnastuvat laajaan riita-asiaan.

Toisaalta käräjäoikeus katsoo, että  pakkokeino- ja turvaamistoimiasioissa voidaan ratkaista jonkin verran enemmän asioita kuin työryhmän esittää.

Notaarit

Käräjäoikeus on eri yhteyksissä jo aikaisemmin esittänyt notaarien työnkuvan kehittämistä entistä enemmän muuta lainkäyttöhenkilökuntaa avustavaan suuntaan. Jotta työnkuvaa voidaan muuttaa tähän suuntaan, tulee notaarien lukumäärä säilyttää Helsingin käräjäoikeudessa ennallaan, jottei notaarien nykyinen työ siirry käräjätuomareille.

Erityisesti käräjäoikeus painottaa, etteivät maanmittauslaitokselle siirtyvät kiinteistöasiat juuri lainkaan työllistä notaareita Helsingissä.

Työryhmä on arvioinut mm. että yksi notaari ratkaisisi koko vuoden työskenneltyään 1000 sakonmuuntoa. Tämä tarkoittaisi 4 ratkaisua työpäivässä. Määrää voidaan pitää liian pienenä.

Kansliahenkilöstö

Työryhmä on päätynyt siihen, että virastossa on 32 [liite 7 = 37] henkeä tältä osin liikaa.

Helsingin käräjäoikeus on viime tulosneuvotteluiden yhteydessä jättänyt ministeriölle laskelman kansliahenkilöstön tarpeesta. Käräjäoikeus toistaa kantansa laskelmassa esitettyyn (lausunnon liitteenä), eikä työryhmän arviota voi hyväksyä laskelman pohjaksi. Todettakoon esimerkiksi, että työryhmän laskelmassa lähdetään siitä, että notaarit ratkaisisivat summaarisista asioita 10 prosenttia, mikä ei pidä paikkaansa Helsingin käräjäoikeuden osalta. Helsingin käräjäoikeuteen saapui vuonna 2007 yhteensä yli 27.000 summaarista asiaa, joista kansliahenkilökunta ja haastemiehet ratkaisivat yli 25.000 asiaa.

Helsingin käräjäoikeudessa hallintoon sitoutuu noin 10 henkilöä enemmän kuin työryhmä arvioi [arvio 12 % = 40 hvt]. Tämä johtuu Helsingin käräjäoikeuden erityisasemasta. Helsingissä asiakaspalvelu, puhelinvaihde, lautamieshallinto, erilaiset vierailut, arkisto, atk, kiinteistönhuolto ja kirjasto vaativat normaalia enemmän työvoimaa.

Asiakaspalvelu

Ehdotuksen sivulla [21] todetaan asiakaskäynneistä selvästi merkittävimmän osan koskevan kiinteistöjen kirjaamisasioiden vireille saattamista ja niitä koskevien asiakirjojen noutamista. Lausuttu ei pidä paikkaansa Helsingin käräjäoikeuden osalta, jossa kiinteistöasiat muodostavat suuresta lukumäärästään huolimatta häviävän pienen osuuden sekä työstä että asiakaspalvelusta. Sen sijaan lainkäyttöosastoilla sekä käräjäoikeuden asiakaspalvelukeskuksessa tapahtuva asiakaspalvelu sekä puhelimitse että asiakaskäynteinä oikeustalossa työllistävät merkittävästi.

Haastemiehet

Käräjäoikeus yhtyy työryhmän arvioon haastemiesten tarpeesta.

3. Kielellisten oikeuksien turvaaminen

Työryhmä on ehdotuksessaan päätynyt neljästä vaihtoehdosta siihen, että muun muassa Helsingin käräjäoikeuden osalta tuomareiden nimittämisestä annettua lakia muutettaisiin siten, että valtioneuvosto voisi antaa asetuksen erityisten kielitaitoa koskevien kelpoisuusvaatimusten säätämiseksi tuomarin virkoihin. Tällöin Helsingin käräjäoikeuteen osoitettaisiin virkoja, joissa edellytetään erinomaista ruotsin kielen taitoa.

Helsingin käräjäoikeus on kaksikielinen enemmistön asukkaista ollessa suomenkielisiä. Ruotsinkielisiä on 6,1 prosenttia väestöstä. Käräjäoikeuteen saapuu vuosittain joitakin kymmeniä, korkeintaan 100 ruotsinkielistä asiaa. 

Tällä hetkellä käräjäoikeudessa on kaksi äidinkieleltään ruotsinkielistä käräjätuomaria, joista toinen on osa-aikaeläkkeellä. Vaativuustasoltaan tavanomaisten asioiden käsittelyyn ruotsin kielellä kykenee käräjäoikeudessa useampikin käräjätuomari. Käräjäoikeus ei näe kielitaitoa koskevien kelpoisuusvaatimusten säätämistä tuomarin virkoihin ongelmattomana. Käräjäoikeus ei sinänsä vastusta  täydellistä ruotsin kielen taitoa edellyttävien virkojen perustamista.
Kielitaitoa tärkeämpää on pätevimmän ja taitavimman lakimiesaineksen rekrytointi tuomioistuimiin.

Lausunto on käsitelty käräjäoikeuden johtoryhmässä. Sen ovat valmistelleet käräjätuomarit Jouko Räsänen ja Matti Palojärvi.

Laamanni		Eero Takkunen