FORSSA-LOIMAAN KÄRÄJÄOIKEUS 		LAUSUNTO      		31.1.2008
Laamanni Juhani Hirvonen
Puh. n:o 	(03) 41 52 501 / 010 364 6951
Fax  n:o 	(03) 41 52 580 / 010 364 6988
Sähköposti: 	forssa-loimaa.ko@om.fi
	etunimi.sukunimi@om.fi
	(liitteet rtf-tiedostoina)
	http://www.oikeus.fi/6064.htm

Lausunto ehdotuksesta Käräjäoikeusverkoston kehittäminen 

1. Aluksi

Lausunnossa on aluksi selostettu lyhyesti työryhmän ehdotusta ja ehdotuksen perusteluita ja sen jälkeen lausunnonantajan käsityksiä niistä. 

2. Työryhmän ehdotus

Työryhmä ehdottaa käräjäoikeuksia yhdistettäviksi siten, että vuoden 2010 alusta lukien nykyisten 54 käräjäoikeuden asemesta käräjäoikeuksia olisi  25. Kun nykyisillä  käräjäoikeudella on yhteensä 11 sivukansliaa ja erillisiä istuntopaikkoja 46, työryhmä ehdottaa, että sivukanslioita olisi 5 ja erillisiä istuntopaikkoja 30. 

Sen johdosta, että kaikille yhdistettäville  käräjäoikeuksille ei ole saatavilla yhteisiä toimitiloja, työryhmä ehdottaa, että edellä mainittujen 5 sivukanslian lisäksi nykyisistä  käräjäoikeuksista 19 muutettaisiin ns. siirtymäkauden sivukansliaksi.

Tavoitteena käräjäoikeusverkostoa suunniteltaessa on pidetty sitä, että kussakin maakunnassa olisi 1 - 3 käräjäoikeutta ja että käräjäoikeuden tuomiopiirin alueella asuisi ainakin 100.000 henkilöä ja käräjäoikeuden työmäärä työllistäisi ainakin 10 tuomaria.

Mietinnössä on henkilöstötarve eri henkilöstöryhmissä arvioitu käyttämällä laskentaperusteena kuhunkin asiaryhmään erikoistuneen käsittelijän kohtuulliseksi työmääräksi arvioitua työmäärää. Mietinnön mukaan kustannussäästöä käräjäoikeuksien yhdistämisestä työryhmän ehdottamalla tavalla tulisi henkilöstövähennysten osalta noin 3,3 miljoonaa euroa vuodessa. Sen lisäksi mietinnössä on todettu, että työryhmän ehdotuksen toteuttaminen kokonaisuudessaan edellyttää toimitilahankkeiden toteuttamista, joiden nettokustannusvaikutus on noin 3,6 miljoonaa euroa vuodessa.

Työryhmän mietintö perustuu toimeksiantoon, jonka suuntaviivat on ennen toimeksiannon antamista määritelty valtion vuoden 2008 talousarvioehdotuksessa.
3. Työryhmän ehdotuksen perusteluista

Ehdotusta perustellaan seuraavilla seikoilla:

Toimintaympäristön muutos
Paine käräjäoikeusverkoston kehittämiseen ja erityisesti suurempien yksikkökokojen muodostamiseksi on jatkuvasti kasvanut.

Kun käräjäoikeusverkoston pohja on aikanaan syntynyt maatalouteen perustuvassa yhteiskunnassa, jolloin asutus oli jakautunut suhteellisen tasaisesti koko maahan samalla kun liikenneyhteydet ja kulkuvälineet olivat huonot, nykyisin väestö on keskittynyt voimakkaasti etelän suuriin kaupunkeihin ja muualla maassa sijaitseviin kasvukeskuksiin.

Kun alioikeuksissa käsiteltävät asiat olivat aikanaan luonteeltaan suhteellisen yksinkertaisia ja samantyyppisiä eikä oikeudenkäyntimenettelylle asetettu samanlaisia vaatimuksia kuin tänä päivänä, nykyisin alioikeuksissa käsiteltävät asiat ovat vaikeutuneet ja monipuolistuneet minkä vuoksi tuomioistuimilta ja tuomareilta vaaditaan muiden viranomaisten tavoin entistä tehokkaampaa ja laadukkaampaa toimintaa. Lisäksi tuomioistuimissa joudutaan kiinnittämään aikaisempaa enemmän huomiota henkilöstön ja yleisön turvallisuuteen.

Ammattitaidon kehittäminen ja käräjäoikeuden kilpailukyky
Ammattitaidon kehittymisen kannalta on tärkeää, että tuomioistuimessa on riittävän monipuolisia asioita niin paljon, että ammatillinen kehittyminen on mahdollista. Pienissä käräjäoikeuksissa asiamäärät ja niiden laatu eivät yleensä tarjoa riittävää mahdollisuutta kehittymiselle tai erikoistumiselle.

Tehtävien tasaisempi jakautuminen käräjäoikeuksien kesken
Suuremmissa käräjäoikeuksissa voimavarat ja tehtävät jakautuvat tasaisemmin. Tämä vähentää ongelmia, joita syntyy siitä, että joissakin käräjäoikeuksissa joudutaan työskentelemään kapasiteetin äärirajoilla, kun samaan aikaan toisessa yksikössä olisi väljyyttä. Pienissä käräjäoikeuksissa asiamäärien vuosittainen prosentuaalinen vaihtelu voi olla merkittävä, jolloin työmäärä saattaa vähentyä vuoden kuluessa huomattavasti. Näissä tilanteissa henkilöstöä ei voida kuitenkaan vähentää.

Lainkäytön painopisteen siirtäminen käräjäoikeuksiin
Lainkäytön painopisteen siirtäminen käräjäoikeuksiin ei tavoitellulla tavalla toteudu pienissä käräjäoikeuksissa osittain siitä syystä, että pienissä käräjäoikeuksissa kolmen tuomarin kokoonpanon järjestäminen on käytännössä hankalaa.

Tuottavuusohjelman toteuttaminen
Valtionhallinnon tuottavuusohjelman toteuttaminen merkitsee oikeusministeriön hallinnonalalla noin 720 henkilötyövuoden vähenemistä. Tuottavuusohjelman lisäksi valtion tiukka menokehys ja henkilöstö- ja taloushallinnon palvelujen kehittäminen edellyttävät tuomioistuinlaitoksen tuottavuuden nostamista nykyisestä. Suurempia yksiköitä muodostamalla on mahdollista lisätä tuottavuutta erikoistumisen, tietotekniikan sekä asiamäärien tasaamisen kautta.

Henkilökohtaisen asiointitarpeen väheneminen
Oikeuden saavutettavuuden kannalta  maantieteellisen sijainnin merkitys on vähentynyt, kun kirjaamisasiat tullaan siirtämään pois käräjäoikeuksilta, summaarisissa asioissa sähköisen asioinnin osuus entisestään lisääntyy, riita-asioista vain n. 4 % käsitellään istunnossa ja kun rikosasioista n. 30 % käsitellään kirjallisessa menettelyssä.

4. Lausunnonantajan käsitys ehdotuksen perusteluista

4.1. Aluksi

Lausunnonantajan huomio kiinnittyy ensinnä lähinnä siihen, että työryhmän ehdotuksen perustelut ovat suunnilleen samanlaiset kuin vastaavanlaista uudistusta Ruotsissa toteutettaessa on esitetty.

Lausunnonantajan huomiota kiinnittää sen lisäksi se, että pyrittäessä suurentamaan käräjäoikeuksien kokoja ja laajentamaan tuomiopiirien alueita ei ole lainkaan esitetty arviota siitä, miten eri suuruiset käräjäoikeudet tällä hetkellä toimivat ja voidaanko sanotusta vertailusta saada tukea työryhmän ehdotukselle.

4.2. Toimintaympäristön muutos

  Työryhmä: 
Paine käräjäoikeusverkoston kehittämiseen ja erityisesti suurempien yksikkökokojen muodostamiseksi on jatkuvasti  kasvanut.

Lausunto

Nykyiset käräjäoikeudet voidaan suuruuteensa (tuomiopiirin väestöpohja) perusteella jakaa kolmeen ryhmään; 
•	suuriin käräjäoikeuksiin (väestöpohja yli 100.000), 
•	keskisuuriin käräjäoikeuksiin (väestöpohja 100.000 - 50.000) ja 
•	pieniin käräjäoikeuksiin (väestöpohja alle 50.000).

Käräjäoikeuden toiminnan laatukriteerit, joiden osalta oikeusministeriö vuosittain käräjäoikeuksittain kerää tietoa ja jotka ovat esillä myös vuosittain käytävissä tulosneuvotteluissa ovat 
•	käräjäoikeuden tuottavuus, 
•	käräjäoikeuden taloudellisuus , 
•	käsittelyajat riita- ja rikosasioissa, 
•	ruuhkat riita- ja rikosasioissa, 
•	sovintojen määrät sekä 
•	muutoksenhakujen määrät riita- ja rikosasioissa.

Tämän lausunnon liitteenä on muistio, jossa käräjäoikeuksia on vertailtu em. laatukriteereiden perusteella keskenään, käyttäen hyväksi vuoden 2006 käsittelytietoja. 

Muistiosta ilmenevien tietojen perusteella näyttää siltä, että käsitys käräjäoikeuksien toiminnan laadun parantamisesta käräjäoikeuksien kokoa suurentamalla ei perustu oikeusministeriön keräämiin tilastotietoihin, vaan mielipiteeseen, joka on ollut työryhmän toimeksiannon taustalla, ja todennäköisesti myös erityisesti toiminnan tuottavuuden ja taloudellisuuden korostamiseen.

Ehdotetun uudistuksen taustalla ilmeisesti onkin ensisijaisesti hallinnolliset näkökohdat ja eri viranomaisten toimintojen yhteensovittaminen.

Liitteestä ilmenevien tietojen perusteella suurista käräjäoikeuksista on keskimääräistä parempia 
•	tuottavuudeltaan ja taloudellisuudeltaan (77 %),
•	riita-asioiden ruuhkattomuuden osalta (62 %),
•	riita-asioiden sovintojen lukumäärien osalta (69 %).

Liitteestä ilmenevien tietojen perusteella suurista käräjäoikeuksista on keskimääräistä huonompia
•	riita-asioiden käsittelyaikojen osalta (62 %).
•	riita-asioiden muutoksenhakujen lukumäärien osalta (62 %),
•	rikosasioiden käsittelyaikojen osalta (54 %),
•	rikosasioiden ruuhkien osalta (62 %) ja
•	rikosasioiden muutoksenhakujen lukumäärien osalta (92 %).

Tällä hetkellä suurin käräjäoikeus  on Helsingin KO (väestöpohja 564.521 henk.). 

Ehdotuksen mukaan nykyisistä suurista KO:sta väestöpohja suurenee entisestään  
•	Turun KO :ssa 295,2 tuh:sta 457,8 tuh:een eli 55 % nykyisestä, 
•	Tampereen KO:ssa 392,1 tuh:sta 472,2 tuh:een eli 20,4 % nykyisestä,
•	Jyväskylän KO 165,9 tuh:sta 269,6 tuh:een eli 62,5 % nykyisestä,
•	Kuopion KO 155,3 tuh:sta 249,5 tuh:een eli 66,6 % nykyisestä, 
•	Lahden KO  154,2 tuh:sta 199,2 tuh:een eli 29 % nykyisestä, 
•	Joensuun KO  136,5 tuh:sta 167,5 tuh:een eli 22,7 % nykyisestä, 
•	Porin KO 154,3 tuh:sta 229,4 tuh:een eli 48,7 % nykyisestä, 
•	Tuusulan KO 105,4 tuh:sta 211,2 tuh:een eli 100 % nykyisestä,
•	Oulun KO (väestöpohja kasvaa 248,8 tuh:sta 258,5 tuh:een 3,9 % nykyisestä.

Kasvuluvut ovat varsin merkittäviä. Perustellusti voi kysyä muodostuuko joistakin käräjäoikeuksista ja niiden tuomiopiireistä liian suuria. Käytännössä yleensä on tapahtunut niin, että käytännöt määräytyvät sen käräjäoikeuden käytännön mukaisesti, mihin toisia käräjäoikeuksia yhdistetään.

Edellä selostettujen käräjäoikeuksien toiminnan laatua kuvaavien lukujen valossa on ilmeistä, että suurien käräjäoikeuksien käytännöt tulevat vallitseviksi myös nykyisestään kasvavissa uusissa suurissa käräjäoikeuksissa.

Jos uudistus ehdotetussa muodossaan aiotaan toteuttaa, erityistä huomiota tulisi kiinnittää käräjäoikeuksien toimintatapojen kehittämiseen ja parhaimpien toimintamallien löytämiseen.

Pelkästään käräjäoikeuksien kokoa kasvattamalla ei voida turvata toiminnan laadun paranemista.

4.3 Ammattitaidon kehittäminen ja käräjäoikeuden kilpailukyky

Työryhmä:
Pienissä käräjäoikeuksissa asiamäärät ja niiden laatu eivät yleensä tarjoa riittävää mahdollisuutta kehittymiselle tai erikoistumiselle.

Lausunto

Työryhmän väite voi pitää paikkansa aivan pienimpien käräjäoikeuksien osalta. Lausunnonantajan käsityksen mukaan ainakin Forssa-Loimaan käräjäoikeuden suuruinen käräjäoikeus tarjoaa riittävän mahdollisuuden kehittymiselle.

Työskentely on jo tällä hetkellä eri asiaryhmissä järjestetty siten, että eri asiaryhmiin kuuluvat asiat käsittelee niiden käsittelemiseen erikoistunut henkilö.

Istunnossa käsiteltävien asioiden osalta on todettava, että sellaisten asioiden osuus, joiden käsittelemisen voidaan katsoa edellyttävän erikoistuimista, on, suuretkin käräjäoikeudet mukaanluettuina, äärimmäisen pieni.

Joissakin suuremmissa käräjäoikeuksissa työskentely, sen tehokkuuden turvaamiseksi on järjestetty siten, että eri tuomarit käsittelevät riita-, rikos-, pakkokeino- tai insolvenssiasioita. Sellainen työskentelyn järjestäminen ei lausunnonantajan käsityksen mukaan tarjoa työryhmän edellyttämää mahdollisuutta kehittymiseen tai erikoistumiseen. Päinvastoin. Tuomarin kannalta tällainen järjestely johtaa yksipuoliseen toimenkuvaan eikä se turvaa toiminnan laadun paranemista.

4.4. Tehtävien tasaisempi jakautuminen käräjäoikeuksien kesken

Työryhmä:
Suuremmissa käräjäoikeuksissa voimavarat ja tehtävät jakautuvat tasaisemmin. Pienissä käräjäoikeuksissa työmäärät saattavat vuosittain vaihdella merkittävästi.

Lausunto

Työryhmän väite pitää osittain paikkansa. Toisaalta ainakin keskisuurissa käräjäoikeuksissa, kuten esim. Forssa-Loimaan käräjäoikeudessa, työskentely on mahdollista järjestää siten, että tehtävät kausivaihteluista huolimatta jakautuvat tasan. 

Työn tasaisen jakaantumisen turvaamiseksi käräjäoikeuksien koon kasvattamisen vaihtoehtona voitaisiin pitää käräjäoikeuksien muodostamia yhteistoiminta-alueita, joilla yhteistoiminnan avulla on mahdollisuus tasata käräjäoikeuksien työmääriä ja optimoida resurssien käyttö.

4.5. Lainkäytön painopisteen siirtäminen käräjäoikeuteen

Työryhmä
Pienissä käräjäoikeuksissa kolmen tuomarin kokoonpanon järjestäminen on käytännössä hankalaa.

Lausunto

Työryhmän väite voi koskea vain aivan pienimpiä käräjäoikeuksia. Se, että ns. kolmen tuomarin kokoonpanoa ei juurikaan käytetä, ei ainakaan Forssa-Loimaan käräjäoikeuden suuruisessa käräjäoikeudessa johdu käräjäoikeuden koosta, vaan siitä, että asianosaiset eivät yleensä edellytä sellaisen kokoonpanon käyttämistä. 

Silloin harvoin, kun kolmen tuomarin kokoonpanon käyttämistä on edellytetty, siitä ei ole aiheutunut minkäänlaisia käytännön ongelmia.

4.6. Tuottavuusohjelman toteuttaminen

Työryhmä
Suurempia yksiköitä muodostamalla on mahdollista lisätä tuottavuutta erikoistumisen, tietotekniikan sekä asiamäärien tasaamisen kautta.

Lausunto

Kuten edellä kohdassa 4.2. on todettu, suurien käräjäoikeuksien tehokkuus- ja taloudellisuusluvut ovat keskimäärin paremmat kuin niitä pienemmissä käräjäoikeuksissa. Toisaalta on todettava, että työskentelyn järjestäminen tehokkaaksi ja taloudelliseksi ei välttämättä edellytä sitä, että käräjäoikeus on suuri. Edellä mainitun vertailun mukaan viiden tehokkaimman käräjäoikeuden joukossa on kolme keskisuurta, yksi suuri ja yksi pieni käräjäoikeus. Vastaavasti viiden taloudellisimman käräjäoikeuden joukossa on pelkästään keskisuuria käräjäoikeuksia eikä yhtään suurta käräjäoikeutta.

4.7. Henkilökohtaisen asiointitarpeen väheneminen

Työryhmä:
Oikeuden saavutettavuuden kannalta käräjäoikeuden maantieteellisen sijainnin merkitys on vähentynyt.

Lausunto

Mietinnössä todettu henkilökohtaisen asiointitarpeen väheneminen käräjäoikeuksissa kiinteistöasioiden osalta pitää paikkansa, kun sanotut asiat siirretään käsiteltäviksi maanmittauslaitokseen. Summaarisen asian vireilletulotavalla ei tälläkään hetkellä ole merkittävää vaikutusta asiointitarpeeseen, kun valtaosa asioista tulee vireille postitse.

Noin puolet varsinaisista riita-asioista ratkaistaan istuntokäsittelyn jälkeen. Hakemusasioista holhoustoimilain mukaiset asiat ja lapsen huoltoa ja tapaamisoikeutta koskevat asiat käsitellään jossain määrin edelleen istunnossa. 

Viimeksi mainituissa asioissa ja erityisesti rikosasioissa tuomiopiirin laajentamisesta ja sitä kautta käräjämatkojen pitenemisestä on se, että istuntojen peruuntumiset lisääntyvät mahdollisesti merkittävästikin ja käsittelyajat pitenevät.

4.8. Kokoavasti kohdista 4.1. - 4.7.

Pelkästään käräjäoikeuden koon suurentaminen ei takaa käräjäoikeuden toiminnan laadun paranemista eikä välttämättä edes paranna edellytyksiä sellaiselle muutokselle. Toiminnan laatu määräytyy usean osatekijän yhteisvaikutuksen perusteella.

5. Lausunnonantajan käsitys itse ehdotuksesta

5.1. Aluksi

Seuraavassa lausunnonantaja ottaa kantaa itse ehdotukseen ja eräisiin ehdotukseen liittyviin yksityiskohtiin.

5.2. Uudistuksesta päättäminen

Kuten edellä on todettu uudistuksen suuntaviivat on jo määritelty valtion vuoden 2008 talousarvioehdotuksessa. Tähän mennessä uudet käräjäoikeudet käräjäoikeuksia yhdistettäessä on perustettu valtioneuvoston päätöksellä.

Mielestäni nyt ehdotetun uudistuksen yhteydessä on aiheellista herättää kysymys siitä, olisiko päätös uusista käräjäoikeuksista tehtävä korkeammalla säädöstasolla samaan tapaan kuin vuonna 1993 voimaan tulleen alioikeusuudistuksen yhteydessä.

Säädöstasoa koskevaan kysymykseen on kiinnittänyt huomiota myös oikeuskansleri Paavo Nikula 25.5.2000 oikeusministeriön pyynnöstä antamassaan lausunnossa “Tuomioistuinlaitoksen tulosohjaus ja tuomioistuinten riippumattomuus”.

Oikeuskansleri Nikula on lausunnossaan todennut (s. 10), että “oikeuslaitoksen yleistä järjestysmuotoa, rakennetta ja alueellista ja toimialakohtaista jaotusta sekä oikeudenkäyntimenettelyä koskevilla uudistuksilla on useimmiten välittömiä tuomioistuinlaitoksen sisäisiä ja kansalaisiin kohdistuvia vaikutuksia. Tämäntyyppiset uudistukset on kuitenkin toteutettava lailla”.

Kuten mietinnön perusteluista, selostettaessa toimintaympäristön muutosta, ilmenee uudistuksen sisältöä harkittaessa toisessa vaakakupissa on käräjäoikeuksien toiminnan tehostaminen ja toisessa vaakakupissa oikeuspalvelujen saatavuus. Eli kysymys on juuri sellaisesta harkinnasta, jota oikeuskansleri Nikula on lausunnossaan tarkoittanut.

5.3. Yhteistoimintamalli vaihtoehtoisena ratkaisuna

Kuten edellä kohdassa 3. on todettu ehdotusta perustellaan tehtävien tasaisemmalla jakautumisella käräjäoikeuksien kesken ja sen tuomarille tarjoamalla mahdollisuudella ammatilliseen kehittymiseen ja erikoistumiseen.

Vaikka työryhmän ehdotus voisi joltakin osin olla toteuttamiskelpoinen, työryhmä ei ole lainkaan pohtinut sitä Norjassa käytössä olevaa mahdollisuutta, että käräjäoikeuksien yhdistämisen rinnalla tai sijasta olisi kehitetty käräjäoikeuksien yhteistoimintaa niin, että itsenäiset käräjäoikeudet voisivat hyödyntää toistensa tuomari- ja kansliatyövoimaa sekä tiloja.

Se, että työryhmä ei ole käsitellyt lainkaan ns. yhteistoiminta-mallia, perustunee näkemyksiin, jotka on esitetty mietinnössä nimeltään Oikeudenkäynnin kokonaiskeston lyhentäminen.

Sanottu työryhmä on harkinnassaan päätynyt siihen, että joustavan yhteistoimintamallin kehittäminen ei ilmeisesti olisi mahdollista ainakaan ilman merkittäviä muutoksia tuomioistuinten alueellista toimivaltaa määrittäviin säännöksiin, perustelessaan kantaansa (s. 44) perustuslain 98 §:n 4 momentin säännöksellä, jossa kielletään satunnaisten tuomioistuinten asettaminen.

Yhteistoimintamallia ei kuitenkaan välttämättä tarvitse toteuttaa niin, että asia siirrettäisiin toiseen yhteistoiminta-alueen tuomioistuimeen käsiteltäväksi. Yhteistoimintamalli voidaan toteuttaa myös siten, että yhteistoiminta-alueen tuomarit ovat toimivaltaisia käsittelemään ja ratkaisemaan asiat, missä tahansa yhteistoiminta-alueen tuomioistuimessa samalla tavalla kuin käräjäoikeuslain 5 §:ssä on säädetty puheenjohtajan tai jäsenen määräämisestä hovioikeuspiirin käräjäoikeuteen kolmen tuomarin kokoonpanoon.

Merkittävän suuri osa yhdistettävistä käräjäoikeuksista työskentelee suhteellisen uusissa ja käyttökelpoisissa toimitiloissa. Taloudellisesti kovin perustellulta ei tunnu se, että noista toimitiloista luovutaan ja rakennetaan uuteen yhdistettyyn käräjäoikeuteen uudet toimitilat yhdistyvälle käräjäoikeudelle.

Kuten edellä on todettu yhteistoimintamalli mahdollistaisi tehtävien tasaisen jakautumisen yhtä hyvin kuin käräjäoikeuksien yhdistäminen. Yhteistoimintamalli itse asiassa paremmin turvaisi mahdollisuuden ammatilliseen kehittymiseen ja erikoistumiseen, kun yhteistoiminta-alueen käräjäoikeuksilla voisi olla käytössään tiettyyn erityisalaan erikoistunut tuomari, jolla voisi olla riittävästi asioita käsiteltävänä erityisosaamisen turvaamiseksi. Vastaavanlainen järjestely on otettu käyttöön syyttäjä-puolella, kun on otettu käyttöön syyttäjäpiirikohtaiset ns. erikoissyyttäjät.

Oikeuspalveluiden saatavuuden kannalta yhteistoimintamalli tarjoaa selvästi paremman lähtökohdan kuin käräjäoikeuden koon suurentaminen alentamalla käräjäoikeuksien lukumäärä alle puoleen nykyisestä.

5.4. Uusien käräjäoikeuksien resurssien mitoittaminen

Lausunnonantajalla ei ole erityistä huomautettavaa siihen laskutapaan, jolla yhdistettävien käräjäoikeuksien resurssit eri henkilöstöryhmissä on laskettu. Laskelma näyttää joidenkin käräjäoikeuksien osalta osoittavan, että niiden laskelmallinen henkilöstötarve on pienempi ja joidenkin käräjäoikeuksien osalta suurempi kuin nykyinen henkilökunnan määrä.

Ainoa henkilöstöryhmä, jonka osalta lausunnonantaja epäilee laskentaperusteiden oikeellisuutta, on kansliahenkilökunta. Laskelman mukaan kansliahenkilökunnan laskelmallinen tarve on noin 84 henkilöä pienempi kuin nykyinen kansliahenkilökunnan määrä. Ainoastaan Lohjan, Tampereen ja Vantaan käräjäoikeuksien osalta laskelma osoittaa lisähenkilökunnan tarvetta. Porvoon käräjäoikeuden osalta laskelmallinen tarve on yhtä suuri kuin nykyisen kansliahenkilökunnan määrä. Näyttäisikin siltä, että vähennys ei voisi olla likimainkaan työryhmän käsityksen mukainen0.

5.5. Uusien käräjäoikeuksien nimet

Työryhmä on nimennyt uudet käräjäoikeudet sen käräjäoikeuden nimen mukaan, johon yhdistettävät käräjäoikeudet yhdistetään.

Lausunnonantajan käsityksen mukaan sellaisesta nimeämisestä syntyy mielikuva, että yhdistettävät käräjäoikeudet olisi lakkautettu. Kun ehdotuksen tavoitteena on ollut maakuntapohjainen jaotus, lausunnonantaja pitää parempana vaihtoehtona sitä, että uusille käräjäoikeuksille annettaisiin uusi nimi, joka pohjautuisi sen maakunnan nimeen, missä maakunnassa käräjäoikeus sijaitsee. Vastaavalla tavalla on menetelty myös syyttäjä-organisaation uudistuksen yhteydessä.

Sen sijaan tarvetta nimetä uudelleen sellaista käräjäoikeutta, jonka osalta mitään muutoksia ei tapahdu, ei tietenkään ole.

Uusien KO:ien nimet voisivat kuulua seuraavasti:

Hämeenlinnan KO	=	Kanta-Hämeen KO
Joensuun KO		=	Pohjois-Karjalan KO
Jyväskylän KO		=	Keski-Suomen KO
Kajaanin KO		= 	Kainuun KO
Kouvolan KO		=	Kymenlaakson KO
Kuopion KO		=	Pohjois-Savon KO
Mikkelin KO		=	Etelä-Savon KO
Lahden KO		=	Päijät-Hämeen KO
Lappeenrannan KO	=	Etelä-Karjalan KO
Lapin KO			=	Tunturi-Lapin KO
Lohjan KO		=	Länsi-Uudenmaan KO
Mikkelin KO		=	Etelä-Savon KO
Oulun KO			=	Pohjois-Pohjamaan KO
Porin KO			=	Satakunnan KO
Porvoon KO		=	Itä-Uudenmaan KO
Rovaniemen KO		=	Lapin KO
Seinäjoen KO		=	Etelä-Pohjanmaan KO
Tampereen KO		=	Pirkanmaan KO
Turun KO			=	Varsinais-Suomen KO
Tuusulan KO		=	Keski-Uudenmaan KO
Vaasan KO		=	Pohjanmaan KO
Ylivieskan KO		=	Pohjois-Pohjanmaan KO

5.6. Sivukansliat ja siirtymävaiheen sivukansliat

Sivukansliat

Työryhmä perustelee sivukanslioiden lukumäärän vähentämistä seuraavasti:

“Käräjäoikeusverkoston kehittämisen taustalla olevat tavoitteet edellyttävät käräjäoikeuden toiminnan tehokkuutta ja aktiivista johtamista. Tässä suhteessa erillään toimivien nykyisten kaltaisten sivukanslioiden tehokas johtaminen on ongelmallista. Yksikkökoon suurentamiselle asetetut tavoitteet voivat täysimääräisesti toteutua vasta, kun kaikki käräjäoikeuden toiminnot on keskitetty käräjäoikeuden tuomiopiirissä yhteen toimipaikkaan.

Erillisen sivukanslian toiminta edellyttää lähiesimiehen nimeämistä ja jos sivukanslia jää henkilöstömäärältään liian pieneksi, se saattaa olla lähes yhtä haavoittuva sairaus-, loma ja muissa poissaolotilanteissa kuin pienet itsenäiset käräjäoikeudetkin. Vaarana on myös, että sivukansliat ovat työpaikkoina vähemmän kiinnostavia kuin päätoimipaikat. Lisäksi turvallisuuskysymysten ratkaiseminen on ongelmallisempaa kuin suuremmissa työyhteisöissä.”

Lausunnonantaja yhtyy täysin mietinnön perusteluissa esitettyihin käsityksiin. Samanlaisia käsityksiä on esitetty myös Ruotsissa käräjäoikeuksia yhdistettäessä.

Lausunnonantaja on toiminut vuodesta 2006 päällikkönä käräjäoikeudessa, jolla on ollut kaksi toimipistettä, Forssa ja Loimaa.

Kahdessa toimipisteessä työskentelemällä on äärettömän vaikeata saavuttaa niitä etuja, joita käräjäoikeuksien yhdistämisellä tavoitellaan. Työn oikeudenmukainen jakaminen ja voimavarojen optimaalinen hyödyntäminen on vaikeata. Yhteydenpidosta toimipisteiden välillä aiheutuu osittain päällekkäisiä toimia ja viiveitä asioiden käsittelyssä. Eri toimipisteiden välille on vaikeata luoda sellainen innostava ja keskusteleva yhteishenki, joka tulisi olla olemassa silloin, kun työskennellään samassa käräjäoikeudessa. Matkoista toimipisteiden välillä aiheutuu ajanhukkaa  ja kustannuksia. Kahdesta toimipisteestä aiheutuu myös vuokrina ylimääräisiä kustannuksia, kun tiloja ei voida hyödyntää tehokkaasti.

Edellä mainitut seikat huomioon ottaen onkin pidettävä hyvänä sitä, että mietinnössä ehdotetaan sivukanslioiden vähentämistä nykyisestä yhdestätoista sivukansliasta viiteen.

Aikaisemmin lausunnossani ole esittänyt, että käräjäoikeuksien yhdistämisen asemesta olisi vaihtoehtona tullut harkita eri käräjäoikeuksien yhteistoiminta-alueiden perustamista.

Ottaen huomioon ne edellä selostetut sivukanslioiden hoitamisesta aiheutuvat epäkohdat, jotka ovat täysin niiden tavoitteiden vastaiset, joita käräjäoikeuksien yhdistämisellä tavoitellaan, vakaa käsitykseni on, että parempi vaihtoehto olisi säilyttää sivukanslioiksi esitetyt käräjäoikeudet itsenäisinä käräjäoikeuksina , jolloin ne voisivat muodostaa yhteistoiminta-alueen sen käräjäoikeuden kanssa, johon se on tarkoitettu yhdistettäväksi. 

Siirtymävaiheen sivukansliat

Kuten edellä on todettu mietinnössä ehdotetaan 19 käräjäoikeutta muutettaviksi ns. siirtymävaiheen sivukansliaksi.

Mietinnössä ehdotusta perustellaan seuraavasti:

“Työryhmän päämääränä on ollut luoda käräjäoikeusverkosto, jolla olisi toimintaedellytykset pitkälle tulevaisuuteen. Työryhmän käsityksen mukaan työryhmän ehdotus tuomiopiirien muodostamisen osalta tulisi toteuttaa samanaikaisesti, kun kiinteistöjen kirjaamisasiat siirretään Maanmittauslaitokselle. Ehdotettu käräjäoikeusverkosto edellyttää melko runsaasti nykyisten toimitilojen laajentamista ja osittain uudisrakentamista. Tämän vuoksi osa perustettavista käräjäoikeuksista joutuu ylimenokauden ajan toimimaan useammalla paikkakunnalla. Käytännön syiden johdosta työryhmä esittää niin sanottujen ylimenokauden sivukanslioiden perustamista.”

Mietinnön mukaan siirtymävaihe vaihtelee käräjäoikeuksittain. Joidenkin käräjäoikeuksien osalta siirtymävaiheen pituus on tiedossa, joidenkin ei. 

Seuraavassa luetellaan siirtymävaiheen sivukansliat ja työryhmän arvio siirtymäkauden pituudesta.

	Siirtymävaiheen sivukanslia		Siirtymävaiheen pituus

	Forssa					Useita vuosia
	Riihimäki				Useita vuosia
	Nurmes				0 - 1 v
	Äänekoski				Kunnes tilat vapautuvat
	Jämsä					vuokr.sop.päätt. 2015
	Varkaus				vuokr.sop.päätt. 2019
	Heinola				Edellyttää lisätilojen rak.
	Savonlinna				2 v
	Pieksämäki				2 v
	Rauma					Edellyttää lisätilojen rak.
	Loviisa					Useita vuosia
	Kauhajoki				4 - 5 v
	Kauhava				vuokr.sop.päätt. 2021
	Ikaalinen				2 v
	Toijala					2 v
	Salo					vuokr.sop.päätt. 2014
	Hyvinkää				Useita vuosia
	Raahe					Edellyttää lisätilojen rak.
	Haapajärvi				Edellyttää lisätilojen rak.

Kuten edellä olevasta luettelosta ilmenee viiden sivukanslian siirtymäkausi on useita vuosia ja viiden sivukanslian osalta ei ole ilmoitettu mitään siirtymävaiheen pituudesta.

Silloin kun ajanjakso määritellään useiksi vuosiksi tai ei ilmoiteta mitään määräaikaa, ei ole oikein käyttää määritelmää siirtymävaihe, vaan silloin on kysymys tilanteesta, joka on voimassa toistaiseksi.

Kun työryhmä mietinnössään väittää vähentävänsä sivukansliat yhdestätoista viiteen, se itse asiassa lisää ne yhdestätoista viiteentoista. Tältä osin ehdotusta ei voi pitää hyväksyttävänä.

Se, mitä edellä on todettu sivukanslioiden haitallisuudesta koskee erityisesti siirtymävaiheen sivukanslioita. Muutosjohtaminen niiden osalta voi tarkoittaa ainoastaan yhteistoiminnan organisoimista niiden tuomiopiirien alueella. Mitään käräjäoikeuksien yhdistämisellä tarkoitetuista eduista niiden osalta ei voida saavuttaa.

Resurssien optimaalinen käyttö, työtehtävien  jakaminen tasaisesti, hallinnon uudelleen organisointi, toimenkuvien yhdenmukaistaminen, jopa yhteisen työjärjestyksen tekeminen on äärimmäisen vaikeaa.

Työryhmä perustelee etenemisjärjestystä sillä, että “työryhmän käsityksen mukaan työryhmän ehdotus tuomiopiirien muodostamisen osalta tulisi toteuttaa samanaikaisesti, kun kiinteistöjen kirjaamisasiat siirretään Maanmittauslaitokselle”.

Mietinnöstä ei käy lainkaan ilmi se, että työryhmässä olisi pohdiskeltu ehdotetun etenemisjärjestyksen hyviä ja huonoja puolia, pohdittu perusteluita puolesta ja vastaan ja avoimesti perusteltu, miksi ehdotukseen on päädytty.

Ruotsissa käräjäoikeuksien yhdistäminen on edennyt vaiheittain siten, että yhdistäminen on myös käytännössä toteutettu. 

Tanskassa käräjäoikeuksien yhdistäminen on toteutettu 1.1.2007 siten, että kaikilla yhdistetyillä käräjäoikeuksilla on omat yhteiset toimitilat viimeistään 2011.

Se tapa, jolla Ruotsissa ja Tanskassa käräjäoikeuksien yhdistäminen on toteutettu, poikkeaa merkittävällä tavalla mietinnössä ehdotetusta etenemisjärjestyksestä.

Lausunnonantajan käsityksen mukaan siirtymävaihe ei saa olla kolmea vuotta pidempi.

Edellä tarkoitetun kymmenen käräjäoikeuden osalta lausunnonantaja esittää, että ne säilytetään itsenäisinä käräjäoikeuksina siihen asti, kun tilaratkaisuista on siten päätetty, että se päivämäärä, jolloin työskentely yhteisissä tiloissa voi alkaa, on tiedossa, eikä siirtymävaihe ole edellä mainittua kolmea vuotta pidempi.

Siihen ajankohtaan saakka sanotut käräjäoikeudet muodostaisivat yhteistoiminta-alueen sen tai niiden käräjäoikeuksien kanssa, johon tai joihin se mietinnön mukaan on suunniteltu yhdistettäväksi. Siten mietinnössä ehdotettua paremmalla tavalla saavutetaan samat edut, joihin mietinnön ehdotuksella on pyritty.

5.7. Ehdotuksen kustannusvaikutukset

Kuten alussa on todettu mietinnön mukaan henkilöstövähennysten osalta aiheutuu noin 3,3 miljoonan euron säästö ja toimitilahankkeiden toteuttamista noin 3,6 miljoonan euron lisäkustannus vuodessa.

Henkilöstävähennykseksi työryhmä on arvioinut 94 henkilötyövuotta. Tuosta 94 henkilötyövuodesta 84 perustuu kansliahenkilökunnan määrän vähenemiseen. Lausunnonantaja on edellä todennut, että kansliahenkilökunnan määrän väheneminen työryhmän esittämällä tavalla on varsin epätodennäköistä eikä käräjäoikeuksien yhdistämisestä synny työryhmän kaavaileman suuruisia säästöjä. 

Vastaavasti toimitilahankkeiden toteuttamisen kustannusvaikutus täytyy olla pelkkä arvaus, kun sitä ei mietinnössä ole millään tavalla perusteltu. Joka tapauksessa useiden vuosien päästä rakentamisesta aiheutuvia kustannuksia ei tällä hetkellä ilmeisesti kukaan pysty luotettavasti arvioimaan.

Yhteenvetona lausunnonantaja toteaakin, että ehdotuksen kustannusvaikutuksia ei ole mietinnössä luotettavalla tavalla perusteltu.

5.8. Toteamukset Forssa-Loimaan käräjäoikeuden osalta

Mietinnössä ehdotetaan käräjäoikeus jaettavaksi siten, että Loimaan toimipiste liitetään Turun käräjäoikeuteen ja Forssan toimipiste Hämeenlinnan käräjäoikeuteen. Loimaan toimipisteen henkilökunnan siirtyminen Turun käräjäoikeuteen on tarkoitettu toteutettavaksi uudistuksen voimaan tulon yhteydessä eli alkuvuodesta 2010. Forssan toimipisteen henkilökunnan siirtymiseen Hämeenlinnaan menee mietinnön mukaan useita vuosia.

Yhdistymisen toteuduttua Forssaan jäisi istuntopaikka, Loimaalle ei sitäkään.

Forssan ja Loimaan käräjäoikeudet yhdistettiin valtioneuvoston 18.8.2005 antamalla päätöksellä Forssa-Loimaan käräjäoikeudeksi 1.1.2006 lukien. 

Sen vuoksi, että käräjäoikeuden Forssan toimipiste työskentelee kiinteistössä, josta osa kihlakunnan viraston henkilökunnasta sisäilmaongelmasta johtuvista terveydellisistä syistä on siirretty työskentelemään muihin tiloihin, ja sen vuoksi, että käräjäoikeus piti valtioneuvoston päätöksen mukaisesti tavoitteena henkilökunnan valtaosan työskentelemistä samoissa toimitiloissa, käräjäoikeus neuvotteli Renor Oy:n kanssa varsin edullisen sopimuksen uusien toimitilojen hankkimiseksi käräjäoikeudelle. 

Oikeusministeriöstä ja Senaattikiinteistöt Oy:stä johtuvista syistä hanke ei toteutunut.

Käräjäoikeuden kummankin toimipisteen henkilökunta on käynyt lävitse varsin vaativan käräjäoikeuksien yhdistämisestä johtuvan muutosprosessin. Nyt henkilökunnan käynnissä uusi muutosprosessi, kun edellisenkin prosessin toteuttaminen alunperin tarkoitetulla tavalla on kesken.

Käräjäoikeuden koko henkilökunnan puolesta allekirjoittaneen on todettava, että tapa, jolla oikeusministeriö on asiassa toiminut, ei vastaa hyvää hallintotapaa.

Sen tyyppisten organisaatiomuutosten, jonka Forssan ja Loimaan käräjäoikeuden henkilökunta on joutunut käymään läpi, elinkaaren tulisi olla vähintään 20-30 vuotta.

Tällä perusteella Forssa-Loimaan käräjäoikeuden puolesta esitänkin, että niin kauan kuin muuttopäivä, jolloin Forssan toimipisteen henkilökunta siirtyy Hämeenlinnaan, Forssa-Loimaan käräjäoikeus pidetään edellä todetuista syistä itsenäisenä käräjäoikeutena. Erityisesti Loimaan toimipisteen henkilökunnan osalta jatkuvan muutosprosessin vellomana oleminen on täysin kohtuutonta.

Joka tapauksessa lausunnonantaja pitää tärkeänä, että istuntopaikka säilyy myös Loimaalla. Sekä Forssassa että Loimaalla rikosistuntoja on vuonna 2007 ollut suunnilleen yhtä paljon, Forssassa 55 ja Loimaalla 49 ja siviiliasioissa Forssassa 47 ja Loimaalla 40. 

Epäilykseni on, että Loimaan rikosjuttujen käsittely tulee viivästymään, jos ne kaikki käsitellään Turussa. Vastaavasti Loimaan siviiliasioiden käsittelyajat tulevat todennäköisesti pitenemään ja kustannukset lisääntymään.

5.9. Lopuksi kokoavasti

•	Työryhmällä on ollut vaativa tehtävä laatiessaan perustelut  vuoden 2008 talousarvioehdotuksessa jo päätetylle.
•	Työryhmän olisi tullut vaihtoehtoisesti harkita yhteistoimintamallia, jonka mukaan yhdistettäviksi ehdotetut käräjäoikeudet tai ainakin osa niistä muodostaisivat yhteistoiminta-alueen.
•	Sellaisia siirtymävaiheen sivukanslioita, joiden osalta ei ole tiedossa, milloin suunniteltu yhdistäminen käytännössä tapahtuu, ei tule perustaa, vaan siirtymävaihe tulee toteuttaa em. yhteistoimintamallin mukaisesti.
•	Yhdistämisiin liittyviä arviointiperusteita ei voi pitää luotettavina silläkään perusteella, että arviointiperusteet Forssa-Loimaan käräjäoikeuden osalta ovat muuttuneet täysin päinvastaisiksi siitä, mitä ne olivat valtioneuvoston päätöksessä 18.8.2005
•	Ehdotuksen kustannusvaikutusten arviot eivät ole luotetavia.