LAPIN KÄRÄJÄOIKEUS			9.4.2008
Toivonniementie 1
99600 Sodankylä

Oikeusministeriö
Oikeushallinto-osasto
PL 25 
00023 VALTIONEUVOSTO

Asia:	Uusi lausunto käräjäoikeusverkoston kehittämistä koskevasta työryhmämietinnöstä ja 
	oikeusministeriön asiaa koskevasta esityksestä.
	Lausuntopyyntö OM 8/31/2007  20.3.2008	

Yleistä

Oikeusministeriö julkisti 13.3.2008 suunnitelman käräjäoikeusverkoston uudistamisesta. Esitys oli yllätys paitsi monelle muulle myös Lapin käräjäoikeudelle, koska ehdotuksessa esitetään Lapin käräjäoikeus lakkautettavaksi ja jaettavaksi kahtia niin, että Kittilän, Muonion ja Enontekiön kunnat kuuluisivat uuteen Länsi-Lapin käräjäoikeuteen ja Sodankylän, Inarin ja Utsjoen kunnat Itä-Lapin käräjäoikeuteen.

Yllätys oikeusministeriön esityksessä on se, että esitys ei vastaa oikeusministeriön asiaa valmistelleen työryhmän ehdotusta eikä myöskään Lapin käräjäoikeuden 28.1.2008 antamassa lausunnossa esitettyä näkemystä asiassa eikä myöskään Rovaniemen hovioikeuden kantaa.
Oikeusministeriön työryhmän mietinnöstä ei aikanaan kuultu Saamelaiskäräjiä, eikä Lapin käräjäoikeuden alueen kuntia, koska työryhmän mietinnön lopputulos ei tuolloin vaikuttanut näiden asemaan. Nyt ilmeisesti pyritään paikkaamaan tätä, kun oikeusministeriön esitys yllättäen koskeekin näitä tahoja.

Lapin käräjäoikeuden kanta aikaisemmassa lausunnossa oli, että Lapin käräjäoikeutta voitaisiin vahventaa siten, että siihen liitettäisiin Kemijärven käräjäoikeus, jolloin päästäisiin paremmin uudistuksen tavoitteisiin laajentamalla Lapin käräjäoikeuden väestöpohjaa. Samalla voitaisiin säilyttää Sodankylässä mahdollisimman monta työpaikkaa eikä vähiten taata nyttemmin paljon huomiota herättäneet vihkipalvelut Lapissa.
Rovaniemen käräjäoikeuden tuomarit eivät varmasti ole kovin innokkaita ajamaan autolla Saariselän lähellä sijaitsevaan Kakslauttaseen 260 km:n päähän Rovaniemeltä vihkimään yhtä brittipariskuntaa.
Esimerkiksi tämänkin vuoden kevään aikana joku Lapin käräjäoikeuden tuomareista on ollut lähes joka päivä toimittamassa ulkomaalaisten siviilivihkimisiä Kakslauttasessa. 

Vaikka oikeusministeriön esityksen mukaan perustettavassa Itä-Lapin käräjäoikeudessa säilyisikin sivukansia Sodankylässä, on se täysin eri asia kuin pysyvä käräjäoikeus, koska sivukanslian toimintaa on myöhemmin tarvittaessa helpompi supistaa tai lakkauttaa se kuin käräjäoikeuden.

Kemi-Tornion käräjäoikeus oli esittänyt omassa lausunnossaan Lapin jakamista kahtia siten, kuin oikeusministeriö ja ministerityöryhmä nyt esittävät.
Erikoista asiassa on se, että tämä esitys tuli yllätyksenä eikä siihen ole voinut varautua ja sen vaikutuksia ottaa huomioon aikaisemmassa lausunnossa. Tosin lausunnossamme otimme siihen ohimennen kantaa, mutta ei sillä painotuksella mitä olisimme voineet jo tuolloin tehdä, jos oikeusministeriön esitys olisi voitu ennakoida. Olisikohan lopputulos ollut tuolloin erilainen kuin nyt.

Tuntuu siltä, että oikeusministeriön esitystä kahdesta Itä-Lapin ja Länsi-Lapin käräjäoikeudesta  perustellaan sillä, että ihmisten asiointi käräjäoikeuksiin vähenee ratkaisevasti kun kiinteistöasiat siirtyvät maanmittauslaitoksen hoidettavaksi ja kaikki jäljelle jäävät muut asiat hoidetaan tulevaisuudessa sähköisesti, mitä nyt joitain asioita käsitellään käräjillä.
Käsityksemme mukaan näin tuskin tulee käymään, vaan ainakin Lapin ihmiset ovat tottuneet hoitamaan itse asiansa käräjäoikeuden kansliassa käymällä eikä voida edellyttää, että suurella osalla väestöä olisi tietoliikenneyhteys, jolla asioida.

Saamelaisten kielellisten ja kulttuuristen oikeuksien vaikutuksesta 

Lapin käräjäoikeus samoin kuin OM:n työryhmä ja Rovaniemen hovioikeus on lähtenyt siitä, että pohjoisen alueen ja erityisesti saamelaisten oikeuspalvelut voidaan parhaiten turvata niin, että Lapin käräjäoikeus säilyy.
Näin voidaan taata myös paras asiantuntemus ja yhtenäinen oikeuskäytäntö  saamelaisia koskevissa asioissa.
Tämä on käsittääksemme myös Saamelaiskäräjien näkemys, jonka puheenjohtajan Klemetti Näkkäläjärven kanssa asiasta on keskusteltu.
Samalla kannalla on myös syyttäjälaitoksen edustajana valtakunnansyyttäjä Matti Kuusimäki.
Saamen kielellä hoidettava palvelu voidaan varmuudella hoitaa parhaiten niin, että ne keskitetään yhteen käräjäoikeuteen, johon voidaan palkata tarvittaessa riittävän kielitaidon omaavaa henkilökuntaa.

Jos saamelaisalue halutaan säilyttää yhtenäisenä, tulisi myös Enontekiön kuulua oikeusministeriön ehdotuksen mukaan perustettavaan Itä-Lapin käräjäoikeuteen. Tällöin kuitenkaan enontekiöläisten käräjien istuntopaikka ei olisi Muoniossa kuten nyt, vaan jossain Itä-Lapin käräjäoikeuden istuntopaikassa eli Ivalossa tai Sodankylässä,  noin 250 km:n päässä Enontekiön Hetasta, jollei Hettaan haluta perustaa uutta istuntopaikkaa. 
Jos koko saamelaisalue olisi esitetyn Itä-Lapin käräjäoikeuden alueella, kanslia-asiointi säilyisi  Sodankylässä, kun se Länsi-Lapin käräjäoikeudessa olisi Kemissä.

Selvitettävä mielestämme on myös se vaikuttaako oikeusministeriön esitys saamelaisten kielellisten oikeuksien toteutumiseen ja mikä on esityksen vaikutus saamelaisille kuuluvaan itsehallintoon omaa kieltään ja kulttuuriaan koskevissa asioissa.

Kiinnitämme oikeusministeriön huomiota myös siihen, onko koltansaamelaisille varattu tilaisuus lausua oikeusministeriön esityksestä, koska kolttalain 44 § ja 56 §:n mukaan heitä koskevissa asioissa on kuultava kolttien kyläkokousta ja kolttaneuvostoja.

Poliisihallinnon jakaminen kahteen poliisipiiriin, jossa saamelaisten kotiseutualue jakautui kahden piirin alueelle, ei mielestämme ole ollut saamelaisten edun mukaista.

Poliisihallinnon vaikutuksesta

Esitystä perustellaan muun muassa sillä, että se vastaa poliisihallinnon aluejakoa. Tämä ei ole kestävä peruste, koska olennainen ero poliisihallintoon verrattuna on se, että poliisihallinnossa poliisilaitokset säilyvät nykyisillä paikkakunnilla, mutta käräjäoikeusuudistuksessa ehdotetun Länsi-Lapin käräjäoikeuden kanslia on Kemissä, jonne enontekiöläisten, muoniolaisten ja kittiläläisten jatkossa tulisi asioida Sodankylän sijasta.
Länsi-Lapin käräjäoikeudelle ei ole esitetty sivukansliaa mihinkään, vaan ainoastaan istuntopaikat. 
Tätä samaa ongelmaa ei poliisihallinnossa ole.
Tietämämme mukaan Lapin poliisihallinnon kahtiajaosta huolimatta vakavien rikosten tutkinta keskitettäisiin edelleen Rovaniemelle.

Etäisyyksien ja asioinnin vaikutuksista

Käytännössä Länsi-Lapin käräjäoikeuden perustaminen oikeusministeriön ehdottamalla tavalla tarkoittaisi sitä, että asiakas, joka haluaa asioida  esimerkiksi Enontekiön Hetasta Kemissä olevaan käräjäoikeuden kansliaan joutuu matkustamaan noin 366 km ja 5 tuntia autossa istuen. Muoniolaisilla asiointimatka olisi 290 km ja kittiläläisillä 270 km.

Edellä mainittu kilometrimäärät tarkoittavat käytännössä Hetassa asuvalle samaa, kuin Helsingistä mentäisiin asioimaan lähelle Kuopiota. Sopii kysyä moniko oikeusministeriön virkamies tai Helsingissä asuva olisi tähän valmis. 

Tämän saman etäisyyksiä koskevan mittakaavan mukaan voisi karrikoiden todeta, että Lappi ja Oulu voitaisiin panna yhteen ja Sodankylässä voisi olla käräjäoikeuden kanslia, koska se olisi alueen keskellä, josta Utsjoelle on matkaa 330 km ja Ouluun 350 km.

Esimerkit etäisyyksistä on haluttu tuoda esiin siksi, että käräjäoikeusverkostoa uudistettaessa tulee kiinnittää erityisesti huomiota siihen, että Lapissa on pitkien etäisyyksien vuoksi erityisolosuhteet, joita Etelä- Suomesta tarkasteltaessa ei aina tahdota ymmärtää. Oikeusministeriön tekemässä esityksessä kansalaisten asiointimatkat monilta osin pitenevät nykyisestä huomattavasti ja jopa kohtuuttomasti, jolloin kyse on jo Lapin asukkaiden tasa-arvosta muuhun maahan verrattuna ja heidän oikeussuojastaan ( perusoikeudet).

Toinen asia on sitten tuomarien matkustamisen lisääntyminen Itä-/Länsi Lapin käräjäoikeusmallissa.
Voi perustellusti kysyä, onko tarkoituksenmukaista, että kun tuomarit nyt Lapin käräjäoikeudessa ajavat käräjille Sodankylästä 86 km Kittilään ja 170 km Muonioon, jotka matkat vielä ovat Lapin ihmiselle kohtuullisia matkoja, OM:n esityksen mukaisella jaolla Länsi-Lapin käräjäoikeuden tuomarit ryhtyvät ajamaan Kemistä Kittilään 270 km:n ja Muonioon 290 km:n päähän. Kyllä se vielä valoisana kesäyönä/iltana pitkän käräjäpäivän jälkeen jotenkin sujuu, mutta eri asia on talvipimeällä lumituiskussa alle juoksevia poroja peläten.
Nämä ovat jo sellaisia käräjämatkoja, ettei niitä tee tarvittaessa yhden päivän aikana, vaan tuomareiden työ- ja erityisesti vapaa- aikaa kuluu autossa istumiseen nykyistä enemmän.
Tässä on kysymys myös työntekijöiden työturvallisuudesta.
Kun nykyisin myös energiansäästö- ja ilmastonmuutosasiat ovat tärkeitä, ei sovi unohtaa, että oikeusministeriön nyt esittämässä mallissa, matkustamisen lisääntyminen , jota edellä on selostettu, aiheuttaa lisääntyviä pakokaasupäästöjä.

Olemme täysin varmoja, etteivät Kemi-Tornion käräjäoikeuden tuomarit, lausuntoa oikeusministeriölle laatiessaan, ole tätä matkustamisen lisääntymistä Itä-/Länsi- mallissa sisäistäneet, vaan ainoastaan ajatelleet Kemi-Tornion käräjäoikeuden säilyttämistä itsenäisenä. Tähän mennessä he eivät ole joutuneet ajamaan kuin Ylitornion käräjille 89 km.:n matkan.
Lapin käräjäoikeuden tuomareiden kohdalla voi sanoa, että puhumme nyt tästä matkustamisesta neljään eri istuntopaikkaan ympäri Lappia yli 20 vuoden henkilökohtaisella kokemuksella. Utsjoen istuntopaikan osalta tiedämme miten rasittavaa on lähteä toimittamaan käräjiä pitkän ajomatkan päähän. Utsjoella käräjiä toimitetaan huomattavasti harvemmin kuin Kittilässä ja Muoniossa.

Käräjäoikeuksien  tuomiopiirejä muodostettaessa, on tärkeää ottaa huomioon myös se, että pitkät ja rasittavat käräjämatkat voivat tulevaisuudessa vaikuttaa tuomareiden rekrytointiin ja halukkuuteen hakeutua sellaiseen käräjäoikeuteen, jossa tällaisia matkoja on.

Vaihtoehdot oikeusministeriön esitykselle

Olemme pohtineet Lapin käräjäoikeudessa mitä vaihtoehtoja Lapin käräjäoikeuden kannalta tilanteessa on. Olemme päätyneet seuraavanlaisiin ajatuksiin, jotka tuomme esiin  lausunnossamme  ja pyydämme oikeusministeriötä vielä harkitsemaan näitä vaihtoehtoja esitettyjen Itä-/Länsi Lapin käräjäoikeuksien alueiden sijaan.

Ensimmäinen ja mielestämme paras vaihtoehto olisi edelleen se mitä olemme jo aikaisemmin esittäneet oikeusministeriölle, eli että Lapin käräjäoikeus säilyisi ja siihen liitettäisiin koko Kemijärven käräjäoikeus. Rovaniemen ja Kemi-Tornion käräjäoikeudet voisivat säilyä entisellään. Tässä yhteydessä korostamme edelleen samaa kuin aikaisemmassa lausunnossamme, että huomioon ottaen Lapin turismin aiheuttama väestönlisäys sesonkiaikana, jota koko ajan pyritään pidentämään ja on jo nykyisellään ainakin 6 kuukauden mittainen, Lapin käräjäoikeuden asukasmäärä hipoo lähelle 100 000 henkeä.

Kuten tilastotkin osoittavat Lapissa toimii tälläkin hetkellä tehokkaat ja tuolokselliset käräjäoikeudet, eli onko tarkoituksenmukaista yhdistää näitä kahteen yksikköön.
 
Jos edellä esittämämme vaihtoehtoa oikeusministeriön mielestä ei voi toteuttaa, siksi että Lappiin ei voi jäädä kolmea käräjäoikeutta, vaikka pelkästään Lapin käräjäoikeuden nykyinen tuomiopiiri on laajuudeltaan 5 kertaa Uudenmaan läänin kokoinen, niin esitämme seuraavat kaksi vaihtoehtoa, joita kumpaakin pidämme parempana kuin Lapin nykyisen neljän käräjäoikeuden jakoa kahteen länsi/itä- suunnassa.  

Toinen vaihtoehto on se, että Lapin käräjäoikeus kokonaisuudessaan ja Kemijärven käräjäoikeus liitetään Rovaniemen käräjäoikeuteen ja Sodankylään jää pysyvä sivukanslia. riittävän suurella henkilöstöllä. Erityisen tärkeänä pidämme työpaikkojen säilymistä Sodankylässä. Nyt jo kiinteistöasioiden siirtyminen maanmittauslaitokselle vähentää Lapin käräjäoikeudesta 2-3 virkaa ja on kyseenalaista löytyykö näille henkilöille korvaavia työpaikkoja Sodankylästä valtionhallinnosta, kun henkilöstö ei halua siirtyä maanmittauslaitoksen palveluksen esim. Rovaniemelle, koska Sodankylässä ei ole maanmittaushallinnolla toimipaikkaa, mikäli sitä ei tässä yhteydessä tänne perusteta.

Kolmas vaihtoehto on se, että muodostetaan kerralla koko Lapin kattava käräjäoikeus, eli Lapin, Kemijärven ja Kemi-Tornion käräjäoikeudet liitetään Rovaniemen käräjäoikeuteen ja Sodankylään sekä Kemiin jää pysyvät riittävän suuret sivukansliat.
Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että hallinto keskitetään Rovaniemelle ja Kemin sivukanslia hoitaa nykyisen Kemi-Tornion käräjäoikeuden tuomipiirin asiat ja Sodankylän sivukanslia nykyisen Lapin käräjäoikeuden tuomiopiirin asiat.
 
Näissä kaikissa kolmessa vaihtoehdoissa  on olennaista se, että saamelaisten kotiseutualue säilyisi yhtenäisenä ja käräjien istuntopaikat pysyisivät nykyisellään. Myös Pohjois-Lapin asukkaiden asiointimatka Sodankylän kansliaan pysyisi nykyisellään.
Enontekiöläisten, kittiläläisten ja muoniolaisten kohdalla olennainen parannus oikeusministeriön esitykseen verrattuna on se, ettei näiden asukkaiden tarvitsisi lähteä asioimaan Kemiin tai Kemi-Tornion, ( esityksen mukaisen uuden Länsi- Lapin käräjäoikeuden), tuomareiden lähteä istumaan käräjiä Muonioon ja Kittilään.

Kolmannessa vaihtoehdossa toteutuisi uudistusesityksen ajatus puhtaimmillaan eli yksikkökoon suurentaminen niin, että väestöpohja on yli 100 000 henkeä..
Tämä vaihtoehto olisi samanlainen kuin nykyinen syyttäjäorganisatio eli Lapin syyttäjävirasto, jonka kanslia on Rovaniemellä ja sivutoimipisteet Kemijärvellä, Kemissä ja Torniossa sekä Sodankylässä ja Ivalossa.    

Tärkeä tässä asiassa on pyrkiä Lapin kannalta toimivaan organisatioon eikä verrata Lapin alueen käräjäoikeuksien määrää Etelä-tai Keski- Suomen käräjäoikeuksiin.

Koska lausunnossamme on sellaisia ratkaisuehdotuksia, joita aikaisemmin ei ole tullut esille, kuten koko Lapin kattava yksi käräjäoikeus, olisi mielestämme paikallaan, että oikeusministeriö ainakin Lapin osalta ottaa aikalisän ja hankkii asiassa vielä lisälausuntoja tahoilta, jotka eivät ole tähän voineet ottaa kantaa.

Korostamme erityisesti sitä, että nyt pyydetty toinen lausunto ei saa olla vaikutukseltaan vain muodollinen, jotta kuulemisvelvoite täyttyy, vaan asia tulee ottaa uudelleen vakavaan harkintaan esittämämme näkökohdat huomioiden.

		Laamanni Lars Lindh