Oikeusministeriö
Oikeushallinto-osasto
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Oikeusministeriön lausuntopyyntö OM/4/32/2006

VAKUUTUSOIKEUDEN TOIMINNAN KEHITTÄMINEN

Oikeusministeriö on pyytänyt Eläketurvakeskuksen lausuntoa vakuutusoikeuden toiminnan kehittämistä pohtineen työryhmän mietinnöstä (Työryhmämietintö 2009:10).

Työryhmän tehtävänä oli selvittää mahdollisuuksia kehittää vakuutusoikeuden henkilöstörakennetta, kokoonpanoja, lainkäyttöprosesseja, asioiden valmistelua ja vakuutusoikeuden muita menettelytapoja vakuutusoikeuden toiminnan tehostamiseksi ja lisäresurssitarpeen vähentämiseksi. 

Työryhmän ehdotukset

Pääsääntönä olisi edelleen monijäseninen ratkaisukokoonpano, mutta nykyisten kolmen ja viiden jäsenen kokoonpanojen lisäksi vakuutusoikeuslaissa tarkemmin määritellyissä asioissa käsittely voisi tapahtua myös yhden tuomarin tai yhden tuomarin ja lääkärijäsenen muodostamassa kokoonpanossa. Työoloja ja yritystoimintaa tuntevien jäsenten osallistumista ratkaisukokoonpanoihin vähennettäisiin. Työeläkeasioissa nämä jäsenet osallistuisivat ratkaisukokoonpanoon silloin, kun kyse on oikeudesta työkyvyttömyyseläkkeeseen tai ammatilliseen kuntoutukseen tai kun kyse on etuuden alkamisajankohdasta tai arvioinnista täyden ja osatyökyvyttömyyseläkkeen välillä. Ehdotuksen seurauksena suuri osa nykyisin viisijäsenisessä kokoonpanossa ratkaistavista asioista siirtyisi kolmen jäsenen kokoonpanossa ratkaistaviksi. Lainkäyttöasioissa olisi mahdollista tehdä ratkaisu ilman erillisen istunnon järjestämistä sen jälkeen, kun jäsenet ovat asiakirjojen heillä kierrettyä olleet asiasta yksimielisiä. Niissä asioissa, joiden ratkaisemiseen osallistuu kolme lakimiesjäsentä, myös esittelijä voisi toimia ratkaisukokoonpanon jäsenenä. Myös täysistunnon ja hallintoistunnon kokoonpanoja supistettaisiin. 

Nykyisten lääkärivarajäsenten nimike ehdotetaan muutettavaksi vakuutusoikeuden asiantuntijalääkäriksi. He eivät voisi osallistua ratkaisukokoonpanoon, mutta heidän käyttöään lisättäisiin vakuutusoikeuden lääketieteellisen arviointimenettelyn vuorovaikutteisuuden ja läpinäkyvyyden lisäämiseksi. Lääkärijäsenet ja vakuutusoikeuden asiantuntijalääkärit nimittäisi valtioneuvosto oikeusministeriön esityksestä viideksi vuodeksi kerrallaan ja heidän nimittämismenettelyynsä liitettäisiin sidonnaisuuksien ilmoittaminen.  Myös muuksi sivutoimiseksi jäseneksi tai varajäseneksi nimitettävän tulisi ennen määräämistä antaa selvitys sidonnaisuuksistaan. Sivutoimisten jäsenten eroamisikä nostettaisiin 67 vuodesta 68 vuoteen. 

Lisäselvityksen toimittamiselle asetettaisiin aikaraja siten, että vakuutusoikeus voisi jättää kirjallisen tai suullisen selvityksen huomioon ottamatta, jos selvitys saapuu vakuutusoikeuteen asian ratkaisupäivänä tai sen jälkeen. Asian tultua vireille vakuutusoikeudessa, tulisi muutoksenhakijalle antaa ilmoitus asian vireille tulosta, arvio käsittelyajasta, tiedot kirjallisen ja suullisen selvityksen huomioon ottamisesta asian käsittelyssä sekä ohjeet lisäselvityksen toimittamisesta. Vakuutusoikeudessa vireillä olevan asian ratkaisemisen yhteydessä voitaisiin siihen liittyvä päätös poistaa ilman hakemusta tai esitystä.

Eläketurvakeskuksen kanta

Eläketurvakeskus pitää työryhmän ehdotuksia pääasiallisesti hyvinä ja tarkoituksenmukaisina. Eläketurvakeskuksen mielestä ehdotusta, jonka mukaan työoloja ja yritystoimintaa tuntevien jäsenten osallistumista ratkaisukokoonpanoihin vähennettäisiin, ei kuitenkaan ole perusteltua toteuttaa siinä laajuudessa kuin työryhmä ehdottaa. Työryhmän ehdotuksesta seuraisi, että lainopillisten asioiden käsittelystä työoloja tuntevat jäsenet jäisivät kokonaan pois, jolloin muun muassa eläkkeen perusteena olevaa ansiota ja työhön sovellettavaa lakia koskevat kysymykset jäisivät täysin ammattituomareiden ratkaistaviksi. Näissä asioissa työoloja tuntevilla jäsenillä saattaa kuitenkin olla sellaista yksityisten alojen työelämän palkka- ja palkitsemisjärjestelmiä sekä työsopimuskäytäntöjä koskevaa asiantuntemusta, josta olisi hyötyä ratkaisua tehtäessä. Eläketurvakeskus ehdottaakin, että vakuutusoikeuslain 11 §:n 1 momentin 1 a) kohdan sanamuoto muutetaan seuraavasti (muutosehdotus kursivoituna):

a)	yksityisoikeudellisessa työsuhteessa olevan oikeudesta työkyvyttömyyseläkkeeseen tai ammatillisesta kuntoutuksesta työeläkeasiassa tai eläkkeeseen oikeuttavista työansioista taikka siitä, sovelletaanko työhön työntekijän eläkelakia (395/2006);

Eläketurvakeskuksen mielestä vastaavasti myös yritystoimintaa tuntevien jäsenten osallistuminen ratkaisukokoonpanoihin olisi tärkeää silloin kun asiassa on kyse yrittäjän työtulosta tai siitä, sovelletaanko työhön yrittäjän eläkelakia tai maatalousyrittäjän eläkelakia. Eläketurvakeskus ehdottaa vakuutusoikeuslain 11 §:n 1 momentin 4 ja 5 kohtien muuttamista seuraavasti:

4)	edustavimpien yrittäjäjärjestöjen ehdotuksesta, kun työeläkeasiassa on kysymys yrittäjän oikeudesta työkyvyttömyyseläkkeeseen tai ammatillisesta kuntoutuksesta tai yrittäjän työtulosta taikka siitä, sovelletaanko työhön yrittäjän eläkelakia (1272/2006);

5)	edustavimpien maatalousyrittäjäjärjestöjen ehdotuksesta, kun työeläkeasiassa on kysymys maatalousyrittäjän tai maatalousyrittäjän tehtäviin rinnastettavissa tehtävissä toimineen oikeudesta työkyvyttömyyseläkkeeseen tai ammatillisesta kuntoutuksesta tai maatalousyrittäjän työtulosta taikka siitä, sovelletaanko työhön maatalousyrittäjän eläkelakia (1280/2006) taikka siitä, oikeuttaako ruumiinvamma, sairaus tai kuolema maatalousyrittäjien tapaturmavakuutuslain (1026/1981) mukaiseen korvaukseen, tai ammatillisesta kuntoutuksesta.

Eläketurvakeskuksen mielestä pääsääntöisesti asian käsittely vakuutusoikeudessa voidaan rajata istuntopäivään mennessä tulleeseen selvitykseen. Jos kuitenkin istuntopäivänä tai sen jälkeen saapunut selvitys olisi merkittävää, vakuutusoikeuden tulisi ottaa se huomioon. Eläketurvakeskuksen käsityksen mukaan työryhmän ehdottama vakuutusoikeuslain 16 §:n 3 momentin sanamuoto (”vakuutusoikeus voi jättää”) mahdollistaa myös määräajan jälkeen saapuneen merkittävän selvityksen huomioon ottamisen.

Lisäksi Eläketurvakeskus toteaa, että työryhmän mietinnössä ei ole tarkemmin kuvattu sitä, minkälaisissa tilanteissa on tarkoitettu sovellettavaksi vakuutusoikeuslain 18 §:n 3 momenttiin ehdotettu säännös, jonka mukaan vakuutusoikeus voisi vireillä olevan asian ratkaisemisen yhteydessä poistaa siihen liittyvän päätöksen ilman hakemusta tai esitystä. Eläketurvakeskuksen mielestä hallituksen esityksen perusteluihin voisi ottaa esimerkkejä tilanteista, joissa säännös tulisi sovellettavaksi. 

Eläketurvakeskuksella ei ole muutoin huomautettavaa työryhmän ehdotusten johdosta. Eläketurvakeskuksen käsityksen mukaan työryhmän ehdotukset ovat omiaan tehostamaan vakuutusoikeuden toimintaa ilman, että perustuslain 21 §:ssä turvattu oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin vaarantuu. 

ELÄKETURVAKESKUS

Helena Tapio		Aino Lassila