Suomen tuomariliitto - Finlands domare förbund ry 12.5.2006
Qjka,i lCmin- isteClö 1 5. 05.200
6d. (L	~'~~ ~	v2ooti
Viite: Oikeusministeriön kirje 21.3.2006 OM 16/41/2005

Asia: Lausunto ehdotuksesta laiksi ryhmäkanteesta (Työryhmämietintö 2006:4)
Suomen tuomariliitto esittää kunnioittaen seuraavan lausuntonsa ehdotuksesta laiksi ryhmäkanteesta.
1 § Soveltamisala
Ympäristövahinkojen korvaamista voidaan jo voimassa olevan lainsäädännön mukaan käsitellä lupamenettelyjen yhteydessä tai lunastuslain mukaisissa lunastustoimituksissa taikka riita- tai rikosasioiden yhteydessä. Lunastustoimituksessa voidaan määrätä korvauksia esimerkiksi lisääntyneestä meluhaitasta myös niille, joilta ei lunasteta aluetta (LunL 38 §) ja korvausta voidaan määrätä myös myöhemmin ilmenevistä vahingoista (LunL 39 ja 71 §). Ryhmäkanteen käyttöala ympäristövahinkoasioissa jäänee siten suppeaksi. Sen vuoksi on syytä pohtia uudelleen, ovatko nykyiset oikeussuojakeinot siinä määrin riittämättömät, että on perusteltu tarve ulottaa ryhmäkanne myös ympäristöasioihin.

Oikeudenkäynnistä rikosasiassa vahingon määrää ei useinkaan voida ratkaista matemaattisen kaavan tai vahinkovyöhykejaon perusteella, vaan jokaisen vahinkoa kärsineen vahingon määrä on näytettävä tarvittaessa ja arvioitava erikseen. Tämä vähentää edelleen ryhmäkanteen käyttömandollisuuksia ympäristövahinkoasioissa (vrt. s. 59).

Tuomariliitto viittaa muun muassa Pekka Puhakan, Jouko Tuomaisen ja Leena Linnainmaan eriäviin mielipiteisiin ja hyväksyy niissä esitetyt huomautukset ryhmäkanteen soveltamisalasta ympäristövahinkoasioissa.

2 § Ryhmäkanteen edellytykset

Lakiehdotuksen 2 §:ssä säädetään ryhmäkanteen edellytykset. Kanteen soveltuvuutta ryhmäkannemenettelyyn ei lakiehdotuksen mukaan päätetä erillisellä käsittelyratkaisulla. Tämä ei vaikuta tarkoituksenmukaiselta.

Tuomioistuimen tulisi ratkaista vastaajaa kuultuaan erikseen kysymys siitä, voidaanko asia ottaa käsiteltäväksi ryhmäkanteena ja kuuluuko henkilö

ryhmään. Asianomaisten henkilöiden tulisi voida valittaa ratkaisusta erikseen ja valitus tulisi käsitellä kiireellisesti. Näin vältettäisiin tilanteet, joissa alemmassa tuomioistuimessa käydyn pitkän oikeudenkäynnin jälkeen muutoksenhakutuomioistuin katsoo, ettei ryhmäkanteelle olisi ollutkaan edellytyksiä, ja kannetta ei tutkitakaan.

3 § Toimivaltainen tuomioistuin

Tuomarien ammattitaidon kehittämisen ja esteellisyyden välttämisen kannalta on syytä keskittää ryhmäkakanteet mandollisimman harvaan käräjäoikeuteen. Uudistuksen edellyttämät riittävät resurssit pitää taata niille käräjäoikeuksille, joihin ryhmäkanteet osoitetaan.
4 ja 5 § Kanneoikeus
Tuomariliitto suhtautuu varauksella toissijaiseen kanneoikeuteen. Yhdistys tai säätiö voisi ehdotuksen mukaan ilmoittaa henkilöitä ryhmän jäseneksi ilman näiden suostumusta ja panna vireille kanteita, joilla ei ole menestymisen mandollisuutta. Ryhmäkanne on kuluttaja-asioissa esitetty yksinomaan viranomaisaloitteiseksi. Ympäristövahinkoasioissa tällaista rajoitusta ryhmäkanteelle ei ole. Näissä asioissa toissijaisen kanneoikeuden tarpeellisuus on syytä selvittää tehtyä perusteellisemmin. Jos toissijainen kanneoikeus myönnetään, kanneoikeus pitäisi laissa rajoittaa yleishyödyllisille järjestöille (ks. s. 103).
6 § Ryhmäkanteen vireillepano
Lakiin tulisi ottaa säännökset siitä, tuomitaanko korvaukset kantajana toimivalle viranomaiselle vai ryhmän jäsenille. Jos korvaukset tuomitaan viran-omaiselle, olisi tuomiossa kuitenkin lausuttava, miten korvaukset jakautuvat ryhmän jäsenten kesken. Laissa tulisi myös olla säännökset siitä, voiko viranomainen hakea tuomion täytäntöönpanoa vai huolehtiiko jokainen ryhmän jäsen täytäntöönpanosta omalta osaltaan.

19 § Muutoksenhaku

Lakiin tulisi ottaa säännökset muutoksenhausta hovioikeudesta korkeimpaan oikeuteen. Kun ehdotetun 19 §:n 2 momentin mukaan ryhmän jäsenellä on omassa asiassaan oikeus hakea muutosta käräjäoikeuden tuomioon 14 päivän kuluessa valitusajan päättymisestä. Lakiin tulisi ottaa säännökset myös ryhmän jäsenen vastavalitusmandollisuudesta.
20 § Voimaantulo
Ehdotuksesta ei selvästi käy ilmi, sovelletaanko lakia ennen sen voimaantuloa syntyneisiin vahinkoihin. Asialla on merkitystä erityisesti ympäristövahinkoasioissa.

Lausunnon on valmistellut hovioikeuden presidentti Pertti Nieminen ja lausunto on käsitelty Tuomariliiton oikeuspoliittisen valiokunnan kokouksessa 8.5.2006.
Pertti Ni men puheet ohtaja