Valtiovarainministeriö

HE-LUONNOS ELINKEINOTULON VEROTTAMISESTA ANNETUN LAIN 56 §:n JA MAATILATALOUDEN TULOVEROLAIN MUUTTAMISESTA (ns. koulutusvähennys)

Valtiovarainministeriö on pyytänyt Keskuskauppakamarilta lausuntoa niin sanotusta koulutusvähennyksestä. Keskuskauppakamari esittää näkemyksinään seuraavaa.

Koulutusvähennys olisi yritysverotuksessa ja maatilatalouden verotuksessa myönnettävä ylimääräinen vähennys, joka määräytyisi koulutukseen osallistuneiden työntekijöiden ja yrityksen keskimääräisen päiväpalkan perusteella. Vähennyksen saamisen edellytyksenä olisivat myös muun muassa koulutussuunnitelman tekeminen sekä kirjallisen selvityksen laatiminen edellytysten täyttymisestä.

Yritysverotuksessa siirryttiin 1990-luvun alkupuolella tehtyjen uudistusten myötä matalan verokannan ja laajan veropohjan järjestelmään, josta tosin on viime vuosina osittain poikettu. Kehysriihessä keväällä 2013 tehdyt päätökset yhteisöverokannan alentamisesta 20 prosenttiin ja tiettyjen veronhuojennusten voimassaoloajan lyhentämisestä ovat kuitenkin mainitun lähtökohdan mukaisia. Koulutusvähennys luo verojärjestelmään uuden poikkeaman ja on vastoin yritysverotuksessa yleisesti hyvänä pidettyä laajan veropohjan ja matalan verokannan järjestelmää.

Yhteisöverokannan alentaminen rahoitetaan hallituksen tekemän päätöksen mukaan osittain yritysten veropohjan laajentamisella. Tällainen toimenpide on esimerkiksi edustusmenojen vähennyskelpoisuuden poistaminen kokonaan. Edustusmenot ovat kuitenkin elinkeinotoiminnasta aiheutuneita menoja, joiden tulisi olla vähennyskelpoisia yrityksen veronalaisista tuloista. On ristiriitaista, että yritysverotuksessa evätään elinkeinotoiminnasta aiheutuneiden menojen vähennyskelpoisuus samalla, kun myönnetään ylimääräisiä vähennysoikeuksia, jotka eivät perustu todellisiin menoihin. 

Veronhuojennuksille on tyypillistä, ettei huojennusta pystytä kohdentamaan kovin tarkasti siihen, mihin se on tarkoitettu. Huojennuksen saavat myös ne, jotka olisivat tehneet kyseisen toimenpiteen muutenkin, ilman veronhuojennusta. Tästä syystä verotuksen kautta annetusta huojennuksesta tulee usein kallis saavutettuihin hyötyihin nähden. Koulutusvähennyksen saavat edellytysten täyttyessä nekin yritykset, jotka jo nyt kouluttavat henkilöstöään. Vain osa huojennukseen käytettävistä varoista kohdistuu niihin, jotka lisäävät henkilöstön kehittämiseen tähtäävää toimintaa huojennuksen vuoksi. Sen vuoksi koulutusvähennyksen vaikutukset tulevat todennäköisesti olemaan vähäisiä käytettyyn rahamäärään verrattuna. 

Veronhuojennukset aiheuttavat paljon työtä sekä yrityksissä että Verohallinnossa. Myös koulutusvähennys aiheuttaa lisätyötä yrityksille ja Verohallinnolle. Vähennyksen saaminen edellyttää koulutussuunnitelman laatimista sekä suunnitelman toteutumisen seurantaa työntekijäkohtaisesti. Kunkin työntekijän osalta on laadittava kirjallinen selvitys vähennyksen edellytysten täyttymisestä. Vähennys lisää näin hallinnollista taakkaa yrityksissä.

Keskuskauppakamari katsoo, että yritysverotuksen tulee perustua ennustettavaan ja selkeään järjestelmään, jossa on matala verokanta ja laaja veropohja. Veronalennusvara tulee kohdistaa yhteisöverokannan alentamiseen, eikä veropohjan kaventamiseen. Koulutusvähennys ei ole tämän linjauksen mukainen.

Esitysluonnoksessa todetaan, että lisävähennykselle asetettujen tavoitteiden saavuttamista arvioitaisiin kahden vuoden kuluttua lakien voimaantulosta. Keskuskauppakamari pitää erittäin tärkeänä, että vaikutukset arvioidaan huolellisesti ja että tarvittavat muutokset tehdään. 

KESKUSKAUPPAKAMARI

Terhi Järvikare
Johtaja