Oikeusministeriön lainvalmisteluosastolle

Oikeusministeriön pyydettyä yhdistyksemme lausuntoa vakuutussopimuslain ja eräiden siihen liittyvien lakien muuttamisesta, esitämme kunnioittavasti seuraavaa:

Yleistä

II-pilariin kuuluvien ammatillisten lisäeläkkeiden osalta työnantaja voi valita, järjestääkö se lisäeläkkeet omassa eläkesäätiössä, eläkekassassa tai henkivakuutusyhtiössä. Eduskunta on lisäksi hallituksen esitystä 156/2005 käsitellessään edellyttänyt, että myös Suomessa pitäisi tulla mahdolliseksi perustaa yrityskohtaisia ns. unit link -tyyppisiä vapaaehtoista lisäeläketurvaa myöntäviä (ns. maksuperusteinen lisäeläketurva) eläkesäätiöitä ja -kassoja, jossa myös työntekijät itse voisivat osallistua lisäeläkkeidensä rahoitukseen.

Lisäeläkerahastodirektiiviä (2003/41/EY) implementoitaessa eläkesäätiölakiin ja vakuutuskassalakiin lisättiin vakuutetun tiedonantotarvetta ja suojaa tarkentavia säännöksiä. Sosiaali- ja terveysministeriön kuvauksen mukaisesti direktiivin olennaisena tavoitteena oli se, että eläkejärjestelmän jäsenille ja edunsaajille tarjotaan riittävästi tietoa eläkejärjestelmän ehdoista, erityisesti eläkejärjestelmän osapuolten oikeuksista ja velvollisuuksista.

Direktiivistä ja sen implementoinnista voidaan nähdä, minkälaista tiedonsaantitarvetta EU:n tasolla ja sosiaali- ja terveysministeriössä on pidetty tarpeellisena/välttämättömänä henkivakuutusyhtiömuodon kanssa kilpailevissa järjestelmissä.

Lähtökohtaisesti ei voida ajatella, että vakuutetun tiedonsaantitarve/mahdollisuus asianmukaisten tietojen saamiseen voisi olla 
heikompi henkivakuutusyhtiössä kuin eläkesäätiössä tai eläkekassassa. 
Eläkevakuutusalan kilpailu ja tehokas eläkejärjestelmä

Työryhmämietinnössä tuodaan esille se, että vakuutusten siirtokelpoisuuden kehittämiseksi ongelmalliseksi ovat muodostuneet verosäännökset.

Voimassa oleva lainsäädäntö mahdollistaa yksipuolisesti varojen ja siihen liittyvän vakuutuskannan siirtämisen ryhmäeläkkeissä vain eläkesäätiöstä tai eläkekassasta yhtiöön, mutta ei toisinpäin.

Pidämme tärkeänä voimassa olevan lainsäännön kehittämistä siten, että työnantajalla olisi mahdollisuus ilman aiheettomia rajoituksia valita/vaihtaa ryhmäeläkkeen järjestämistapaa eläkelaitosmuodosta toiseen. Vain avoin sekä symmetrinen kilpailutilanne eri eläkelaitosten kesken mahdollistaa kustannustehokkaan järjestelmän, joka lisää hyvinvointia ja koko kansantalouden vakautta.    

Tiedonantosäännökset ryhmäetuvakuutuksissa ja muissa kuin ryhmäetuvakuutuksissa, jotka 2 §:n 3 momentin perusteella rinnastetaan yksilöllisiin vakuutuksiin

Vakuutussopimuslaissa ei ole, toisin kuin eläkesäätiö- ja vakuutuskassalaissa eritelty tarkkaan sitä, minkälaisia tietoja vakuutetulla on oikeus tai mahdollisuus saada.  Vakuutussopimuslain 7 §:ssä todetaan, että vakuutuksenantajan on vuosittain informoitava sellaisista seikoista, joilla on vakuutuksenottajalle ilmeistä merkitystä. Jos kysymys on muista kuin 2 §:n 3 momentin mukaisista ryhmäetuvakuutuksista, ei ole olemassa pakottavia tiedonantosäännöksiä.

Eläkesäätiölakiin kirjatut tiedonantosäännökset koskevat vakuutussopimuslain terminologian mukaisesti myös sellaisia ryhmälle tarjottavia eläkkeitä, joissa vakuutettu ei itse osallistu vakuutusmaksuin eläketurvansa rahoittamiseen. On odotettavissa, että unit link -tyyppisessä vakuutusmuodossa, jossa vakuutettu voi itse osallistua eläketurvansa rahoittamiseen vakuutusmaksuin, tiedonantosäännökset ja vakuutetun tiedonsaantitarpeet korostuvat entisestään.

Vakuutuksesta vakuutuksen voimassaoloaikana annettavat tiedot

Lisäeläkerahastodirektiivin (2003/41/EY) mukaan vakuutetuille on tiedotettava erityisesti (9 artikla f-kohta):

-	eläkejärjestelmän osapuolten oikeuksista ja velvollisuuksista
-	eläkejärjestelmään liittyvistä rahoituksellisista, teknisistä ja muista riskeistä ja
-	kyseisten riskien luonteesta ja jakautumisesta

Lisäeläkerahastodirektiivin 11 artiklan mukaan vakuutetuilla ja heidän edunsaajillaan on oikeus pyynnöstä saada:

-	tilinpäätös ja vuosikertomus
-	sääntömuutokset
-	sijoituspolitiikan periaatteita koskeva selvitys (sisältää käytetyt sijoitusriskien mittaamis- ja hallintamenetelmät ja strategian, jota eläkelaitos noudattaa)
-	eläke-etuuksien tavoitetaso
-	kertyneen eläkevastuun rahoittamisesta
-	etuuksien tasosta työsuhteen päättyessä
-	mahdollisista sijoitusvaihtoehdoista ja kulloisestakin sijoitussalkusta sekä riskiasemasta ja sijoituksiin liittyvistä kustannuksista, jos vakuutettu vastaa sijoitusriskistä.

Edellä mainitut lisäeläkerahastodirektiivin säännökset on eläkesäätiöiden osalta implementoitu eläkesäätiölain 49 a ja 49 b §:iin ja eläkekassojen osalta vakuutuskassalain 84 a ja 84 b §:iin. Alleviivattu osio lisätään eläkesäätiö- ja vakuutuskassalakiin siinä yhteydessä, kun vakuutettu itse osallistuu vakuutusmaksuin oman lisäeläketurvansa kartuttamiseen. 

Eläkesäätiöiden, eläkekassojen ja henkivakuutusyhtiöiden välisen symmetrisen kilpailun ja vakuutettujen tiedonsaannin varmistamiseksi vakuutussopimuslakiin olisi lisättävä vastaavat säännökset mitä eläkesäätiö- ja vakuutuskassalakiin on lisätty.

Liikkeen luovutusta koskevat säännöt

Eläkesäätiö- ja vakuutuskassalakiin tehtiin lisäykset tiedonantosäännöksiin, että eläkesäätiön ja eläkekassan säännöissä on oltava määräykset siitä, miten liikkeen luovutuksen kohteena olevilla vakuutetuilla on oikeus saada eläkesäätiöltä ja eläkekassalta pyynnöstä tiedoksi karttuneen eläkkeen määrä, etuuksien siirtyminen ja oikeudet liikkeen luovutustilanteessa.

Sosiaali- ja terveysministeriö perusteli liikkeen luovutusta koskevia kohtia sillä, että vakuutetuille tulee tiedottaa riittävästi eläkejärjestelmän ehdoista ja erityisesti osapuolten oikeuksista ja velvollisuuksista. Perusteluissa viitattiin työ- ja tasa-arvovaliokunnan mietintöön (5/2002), jonka mukaan on tärkeää huolehtia siitä, ettei työntekijöille ja heidän edunsaajilleen synny lisäeläke-etujen menetyksiä liikkeen luovutuksen tapahduttua. Sosiaali- ja terveysministeriön perusteluiden mukaan liikkeen luovutusta koskevat muutokset eläkesäätiö- ja vakuutuskassalakiin valmisteltiin yhdessä työministeriön kanssa. Myös palkansaajia edustavat ammattiliitot edellyttivät liikkeen luovutusta koskevien säännösten selkeyttämistä.

Sosiaali- ja terveysministeriö kertoi eduskunnalle jättämässään lausunnossa, että työministeriö olisi sitoutunut liikkeen luovutusta koskevan asian jatkovalmisteluun myös henkivakuutusyhtiöiden osalta. 

Eläkesäätiöiden, eläkekassojen ja henkivakuutusyhtiöiden välisen symmetrisen kilpailun varmistamiseksi ja vakuutettujen tiedonsaannin vakuutussopimuslakiin olisi lisättävä vastaavat säännökset mitä eläkesäätiö- ja vakuutuskassalakiin on lisätty.

Helsingissä joulukuun 1. päivänä 2006

Eläkesäätiöyhdistys - ESY ry 

Jouko Bergius
toimitusjohtaja