Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto
Rikos- ja prosessioikeuden yksikkö	
PL 25

00023   VALTIONEUVOSTO 		24.3.2009	1 (2)

Lausuntopyyntönne OM 18.2.2009

LAUSUNTO LUOTTOTIETOLAIN MUUTTAMISTA KOSKEVASTA HALLITUKSEN ESITYKSEN LUONNOKSESTA (OM TYÖRYHMÄMIETINTÖ 2009:2)

Suomen Asianajajaliitto jäljempänä ilmenevin täsmennyksin puoltaa lakiesitystä ja toteaa seuraavaa: 

1. Esitys tarkentaa vuonna 2007 voimaan tullutta luottotietolakia. Ulosottorekisteritietojen käyttämistä ehdotetaan laajennettavaksi luottotietotarkoituksessa pitkään jatkuneisiin ulosottoihin. 

Työryhmä toimeksiantonsa mukaisesti esittää ulosottokaarta ja luottotietolakia täsmennettäviksi seuraavasti:

(a)	merkintä saatavasta tulee poistaa luottotietorekisteristä välittömästi ulosottoperusteen vanhenemisajan umpeen kulumisen jälkeen
(b)	ulosottomiehen tulee ilmoittaa luottotietotoiminnan harjoittajille, mikäli vireillä on ulosottoperusteen määräajan jatkamista koskeva kanne.
(c)	ilmoitusvelvollisuuden piiriin kuuluvat myös pitkäkestoisiksi katsottavat ulosotot 
(d)	maksuohjelman rauetessa velallisen omasta hakemuksesta velkajärjestelyä koskevat tiedot tulee poistaa luottotietorekisteristä 3 kk määräajassa sekä
(e)	tuomioistuimen vahvistama sovinto ei johda maksuhäiriömerkinnän tekemiseen. 

2. Muutosesitys perustuu luottolakia säädettäessä tiedossa olleeseen ulosottokaaren muutostarpeeseen, mitä luottotietolakia säädettäessä ei ennätetty ottaa huomioon. Kysymys ei siten ole lakia sovellettaessa käytännössä havaittujen epäkohtien oikaisemisesta vaan lain täydentämistä. 

 
3.1. Velkojien ja luottotietorekisterien ylläpitäjien näkökulmasta pyrkimys saada ulosottotiedot entistä kattavammin rekisteröidyiksi edesauttaa rekisteritietojen päivittämistä ja siten luottotietojen ajantasaisuutta. 

3.2. Luottotietolain 2 §:n mukaan lain tarkoituksena on varmistaa luottotietojen saatavuus siten, että velallisia arvioidaan oikeiden ja asianmukaisten tietojen perusteella. Pitkäkestoisen toistuvaistulon ulosmittaus asiallisesti vastaa varattomuusestettä, minkä mukaisesti ehdotus parantaa luottotietojen kattavuutta. 

3.3. Työryhmä oli päätynyt siihen, ulosottovirasto ei nykyistä käytäntöä vastaavasti toimita 2 kk vanhempia tietoja ulosotoista luottotietotoiminnan harjoittajille. Tietojen oikeellisuutta ei vanhempien tietojen osalta voitaisi varmistaa, koska ulosotto ei saa tietoa velkasuhteiden mahdollisista myöhemmistä muutoksista. 

Poissuljettua ei ole, että luottotietotoiminnan harjoittajille toimitettaisiin tietoja aikaisemmistakin ulosmittauksista. Mikäli luottotietotoiminnan harjoittaja – eikä ulosottovirasto - vastaisi tietojen oikeellisuudesta, vastaanottajan velvollisuudeksi jäisi riittäviksi harkitsemillaan keinoilla päivittää tiedot ajan tasalle. 

Epätodennäköistä on, että uusia luottotietoyrityksiä pystytään perustamaan, mikäli perustettava yritys saa ulosotosta takautuvasti tietoja ainoastaan kahden kuukauden osalta. Mahdollisuus hankkia kattavat kolmen vuoden luottotiedot edellyttäisi aloittavalta yritykseltä aluksi lähes kolmen vuoden toiminta-aikaa puutteellisin tiedoin, mikä ei nykyisessä kilpailutilanteessa liene realistista. 

4.1. Velalliselle on keskeistä, että luottotieto poistuu rekisteristä välittömästi ulosottoperusteen 10 tai 15 vuoden vanhenemisajan päättymisen jälkeen. Rekisterimerkintä pelkästään ulosottoperusteen jatkamiskanteen vireille tulon perusteella saattaa johtaa yksittäistapauksessa kohtuuttomuuksiin. 

Esityksessä viitattu kuluriski aiheettomasta ulosottoperusteen jatkamishakemuksesta ei tosiasiallisesti estäne aiheettomia, periaatesyistä käynnistettyjä prosesseja. Ongelma on tullut muissakin yhteyksissä esille erityisesti yksityistakaajien periessä saataviaan. 

4.2.1. Työryhmä esittää, että velkajärjestelytiedot poistetaan luottotietorekisteristä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun velallinen osoittaa, että maksuohjelma on määrätty raukeamaan velallisen aloitteesta. 

Esitys on kannatettava. Se heijastaa edellä todettua luottotietolain 2 §:n periaatetta siitä, että rekisteröintitietojen tulee perustua oikeisiin ja asianmukaisiin tietoihin. 

4.2.2. Yhdenvertaisuus (vrt. myös luottotietolaki 11 §) edellyttäisi, että merkinnät voitaisiin poistaa soveltuvin osin myös muissa insolvenssimenettelyissä. 

Kuten velkajärjestelyissä, yrityssaneerauksissakin velalliset saavat – osin saneerausohjelman määräyksistä riippuen – maksaa saneerausvelat etupainotteisesti ohjelman aikana. 

Yrityssaneerausvelallisen oikeus hakea itse ohjelman raukeamista ei ole yhtä ehdoton kuin velkajärjestelyissä vuoden 2008 lain muutoksen jälkeen. Vastaava menettely vaatia luottotietoja puhtaiksi tulisi kuitenkin mahdollistaa myös yrityssaneerauksissa. Yritys, joka kykenee maksamaan saneerausvelkansa ennenaikaisesti, on käytännössä maksukykyinen luottotietolain 2 §:n tarkoittamalla tavalla.

4.3. UK 1:32 §:n mukaan ulosottomiehen pitää peruttaa muun ohessa pitkäkestoista ulosotosta luottotietorekisteriin antamansa tiedot sen jälkeen kun velallinen on sitä ensin itse ulosottomieheltä pyytänyt. 

Selvää lienee, että velallisen intressissä on aina kyseisten tietojen välitön poistaminen perusteen lakkaamisen jälkeen. Lainkohtaa tai ainakin sen perusteluja voisi selventää siten, että ulosottomiehellä olisi oikeus poistaa virheellinen luottotietomerkintä jo ennen velallisen esittämää tietoa, mikäli kyseinen seikka on muuten tullut ulosottomiehen tietoon. Velvollisuus tiedon välittömään poistamiseen olisi velallisen vaatimuksesta. 

4.4.1. Työryhmän mietinnön sivuilla 29 ja 31 todetaan, että ulosoton aiheettomuuden perusteella maksuhäiriömerkintä voitaisiin tietyissä tilanteissa poistaa vain ulosottomiehen peruuttamisilmoituksen perusteella. Ulosottomies yksin pystyisi määrittämään, onko ulosotto ollut aiheeton. 

Ulosottomiehen mahdollisuus itse arvioida oman, aikaisemman menettelynsä aiheellisuutta ei toistaiseksi ole synnyttänyt suurempia ongelmia. Vaikeammissa täytäntöönpanoissa – esimerkiksi vastuun samastuksissa ja muulloin käytettäessä aineellisoikeudellista harkintaa - näyttää kuitenkin ristiriitaiselta, että ulosottomies voi jälkikäteen arvioida oman toimintansa hyväksyttävyyttä. 

4.4.2. Täytäntöönpanoperusteen jatkamista koskevassa asiassa velallisella tulee olla mahdollisuus vaatia tuomioistuinta pääasian yhteydessä vahvistamaan, että velkojan kanne oli alun alkaenkin ollut perusteeton. Tuomioistuin voisi vahvistaa, että ulosottomies tulee välittömästi velvoittaa poistamaan aiheeton luottotietomerkintä kaikin osin. 

4.5. Ehdotuksen sivulla 27 todetaan, että ulosottokaaren mukaisesti pitkäkestoinen maksusuunnitelma johtaa maksuhäiriömerkintään, kun kaksi vuotta on kulunut. 

Käsitys johtaa kohtuuttomaan lopputulokseen tilanteissa, joissa velallinen on noudattanut maksuohjelmaa. Pitkäkestoisessa maksuohjelmassa pysyminen saattaa päinvastoin heijastaa velallisen maksukykyä ja –halua luottotietolain 2 §:n tarkoittamalla tavalla. 

Luottotietomerkintä olisi perusteltu vain tilanteissa, missä pitkäaikaisen, yli kahden vuoden maksusuunnitelman tehnyt velallinen on laiminlyönyt maksuvelvollisuutensa. Muu ratkaisu johtaisi siihen, että velalliselta puuttuisi keskeinen syy yrittää pitkäjänteisesti järjestellä velkojaan maksusuunnitelmilla, koska velallinen joka tapauksessa menettäisi luottokelpoisuutensa. Pyrkimys vapaaehtoisiin sovintoihin erityisesti määriltään suurissa 
ja pitkäaikaisissa velkojen järjestelyissä vaikeutuisi. 

5. Yhteenvetona todettakoon, että muutettaessa luottotietolakia (ja ulosottolakia) alkuperäistä lakia säädettäessä ollutta muutostarvetta vastaavaksi, myöhemmin esitettävien, uusien näkökulmien huomioon ottaminen saattaa lakiteknisestikin olla vaikeaa. 

Suomen Asianajajaliitto saattaa yllä esitetyn pääosin lausunnonpyytäjän tiedoksi. 

Muutoksena esitykseen lausunnonantaja ehdottaa, että yksin kahta vuotta pidempi maksusuunnitelma- tai ohjelma ei johtaisi maksuhäiriömerkinnän tekemiseen, mikäli suunnitelmaa tai ohjelmaa on noudatettu. Jos muut laissa mainitut edellytykset täyttyvät (esimerkiksi luottotietolaki 13.1 § 6-kohta), tiedon voi luonnollisesti kyseisellä perusteella tallentaa luottotietorekisteriin. 

Helsingissä  23. maaliskuuta 2009

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO

Riitta Leppiniemi
Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja

LAATI

Olli Pohjakallio, asianajaja, Advise Asianajotoimisto Olli Pohjakallio 

Suomen Asianajajaliiton lausunnot valmistellaan oikeudellisissa asiantuntijaryhmissä, joiden toiminnassa on mukana noin 120 asianajajaa. Tätä lausuntoa on valmisteltu insolvenssioikeuden asiantuntijaryhmässä.