Helsinki
					6.3.2009

OIKEUSMINISTERIÖLLE

Suomen Asiakastieto Oy esittää pyydettynä lausuntonaan Luottotietolain tarkistamistyöryhmän mietinnöstä (OM työryhmämietintö 2009:2) kunnioittavasti seuraavan.

Yleistä

Suomen Asiakastieto Oy toteaa, että työryhmä ei ole mietinnössään toteuttanut eduskunnan vaatimusta siitä, että luottotietolakia täydennetään siten, että ulosottorekisterin julkisten tietojen merkitseminen luottotietorekisteriin tulisi mahdolliseksi. Ehdotus ei toteuta tätä eduskunnan tahtoa. Suomen Asiakastieto Oy toteaa, että ulosoton käsittelytiedot ovat julkisia tietoja ja luottotietolain valmisteluaineistossa korostetaankin niiden käyttöä myös luottotietoina. Niiden tulisi ne olla myös liitettävissä luottotietorekisteriin. Suomen Asiakastieto Oy toteaa edelleen, että mitkään oikeuspoliittiset perustelut eivät tue ainakaan sitä, että sama sääntely kohdistuisi myös yrityksien ulosottotietoihin. Ainakin yrityksiä koskevat ulosoton käsittelytiedot tulisi voida liittää myös luottotietorekisteriin.

Suomen Asiakastieto Oy toteaa tältä osin edelleen, että ns. PSI direktiivi (EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2003/98/EY, annettu 17 päivänä marraskuuta 2003, julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä) asettaa vähimmäissäännöt jäsenvaltioiden julkisen sektorin elinten hallussa olevien asiakirjojen (tietojen) uudelleenkäytölle. Suomen Asiakastieto Oy:n käsityksen mukaan, siltä osin kun kyse on julkisista henkilöitä ja yrityksiä koskevista julkisista tiedoista, säännös (luottotietolaki), joka estää tällaisen julkisen tiedon rekisteröimisen ja uudelleenkäytön voi olla direktiivin vastainen. Huomioitava tässä on edelleen sekin, että tietoja nimenomaan luovutetaan suoraan ulostotosta tavalla, joka on verrattavissa luottotietotoimintaan.

Kaikkien ulosottotietojen luovuttamista luottotietorekisteriin mietinnössä vastustetaan perustellen tätä sillä, että ”viranomaisten henkilörekistereiden osittainen tai täydellinen julkisuus ei kuitenkaan tarkoita sitä, että julkisia tietoja voitaisiin käyttää vapaasti” ja, että ”yleisten henkilötietojen suojan mukaan henkilötietojen käyttö edellyttää, että tietojen käsittely on tarpeellista kyseisessä toiminnassa”. Suomen Asiakastieto Oy huomauttaa tältä osin, että ulosoton käsittelytietoja luovutetaan suoraan ulosotosta kaikille niitä kysyville tahoille edellyttämättä tai edes kysymättä mitään käyttötarkoitusta. Tietoja luovutetaan esim. tiedotusvälineille ja kaikille, jotka vaikka vain uteliaisuuden takia kysyvät tietoja. Luottotietotoiminnassa henkilöluottotietojen käyttötarkoitus kuitenkin sentään aina selvitetään. Mietinnön perusteluita voidaan pitää huonosti harkittuina ja ne antavat itse asiassa väärän kuvan kyseisten tietojen käytöstä. Mikäli kyseisiä perusteluita pidetään aiheellisina, tulisi ulosoton tietojen luovuttaminen suoraan ulosotosta ilman käyttötarkoituksen selvittämistä lopettaa. 

Mietinnössä esitetään, että tieto lopullisesti vanhentuneesta saatavasta tulee poistaa luottotietorekisteristä heti kun saatava on vanhentunut. Suomen Asiakastieto Oy lausuu tältä osin, että sen mielestä laki nykymuodossa vastasi systematiikaltaan luottotietotoiminnan yleistä linjaa (tieto on rekisterissä tietyn ajan, esimerkiksi velan maksukaan ei heti aiheuta merkinnän poisto) ja oli riskienhallinnan kannalta osaltaan tarpeellinen. Käsityksemme mukaan se, että henkilö ei ole maksanut vanhoja velkoja eikä ole hakeutunut tai päässyt velkajärjestelyyn on tieto, jonka tulisi olla vielä jonkin aikaa velan vanhentumisen jälkeenkin velkojan käytössä. Suomen Asiakastieto Oy ei kuitenkaan vastusta esitettyä muutosta.

Esitykseen sisältyy säännös siitä, että sovintoa ei enää voitaisi missään tapauksessa merkitä luottotietorekisteriin. Suomen Asiakastieto Oy käsityksen mukaan kyseinen ehdotus perustuu virheelliseen ajatukseen ja väärinkäsitykseen siitä mitä tietoja luottotietorekisteriin yleensäkään luottotietolain mukaan voidaan merkitä. Suomen Asiakastieto Oy toteaa, että tietoa riitaisessa asiassa tehdystä sovinnosta ei voida yleensäkään luottotietolain mukaan merkitä rekisteriin. Jos kyse on ollut saamisoikeuden oikeellisuuden toteamisesta (riitainen asia, jota haetaan laajalla haastehakemuksella), tietohan ei ylipäätään kuvaa rekisteröidyn maksukykyä tai maksuhalua (Luottotietolaki 3 § 1. kohta). Riitaisissa asioissa ei tietoja ole viety eikä koskaan ole ollut tarkoituskaan viedä luottotietorekisteriin. Luottotietolaki ei tätä mahdollista. Sovinnon merkitsemisen mahdollistavalla lainkohdalla on ainoastaan ollut se merkitys, että tilanteissa, joissa velkoja on hakenut saatavaa suppealla haastehakemuksella (saadakseen yksipuolisen tuomion) ja mikäli osapuolet ennen yksipuolisen tuomion antoa tekevät asiassa esim. uuden maksusopimuksen, joka ei asiallisesta poikkea lainkaan muutoin annettavasta yksipuolisesta tuomiosta, tieto näin tehdystä sovinnosta voitaisiin merkitä rekisteriin. Asiallisesti tilanne ei lainkaan poikkea yksipuolisen tuomion antamisesta. Tarkoitus ei ole, että kaikki sovinnot merkitään rekisteriin vaan ainoastaan ne, joiden osalta voidaan todeta kyseessä olevan luottotietolaissa tarkoitetusta maksuhaluttomuudesta tai maksukyvyttömyydestä johtuvasta viivästymisestä. Eihän kaikkia velkomustuomiotakaan viedä rekisteriin vaan ainoastaan ne, joissa todetaan kyseessä olevan myös maksukyvyttömyydestä tai -haluttomuudesta. Yksipuolisten tuomioiden osaltahan tilanne on toinen; yksipuoliset tuomiot voidaan lähtökohtaisesti kaikki merkitä rekisteriin, koska niissä ei olettaman mukaan ole kyse saamisen ”oikeellisuudesta” vaan ainoastaan velkomisesta. Suomen Asiakastieto Oy on sitä mieltä, että mahdollisuus sovinnon merkitsemisestä rekisteriin tulee edelleen säilyttää tilanteissa, joissa kyse on myös luottotietolaissa tarkoitetusta maksukyvyttömyydestä tai -haluttomuudesta.

Lain yksityiskohdista

Ulosottokaari

1 luku 32 § Luottotietotoiminnan harjoittajan oikeus tiedonsaantiin

Sen sijaan, että ulosoton käsittelytiedot voitaisiin merkitä luottotietorekisteriin työryhmä esittää mallia, jossa luottotietotoiminnan harjoittajalla on oikeus saada ja merkitä rekisteriin tieto pitkäkestoisesta ulosotosta. Suomen Asiakastieto Oy pitää ratkaisua parannuksena nykytilaan. Kun ulostotossa on perinnässä julkisoikeudellinen, ilman tuomiota perittävä saatava tai sellainen yksityisoikeudellinen saatava, josta annettua tuomiota ei ole merkitty luottotietorekisteriin, on luotonantajien riskienhallinnan kannalta välttämätöntä, että asiasta voi saada tiedon luottotietorekisterin kautta. Suomen Asiakastieto Oy kuitenkin ehdottaa, että tietojen luovuttamisen mahdollistavaa aikarajaa lyhennetään huomattavasti. Jos kohteelta jo ulosmitataan ulosottolain mahdollistama osuus tuloista, tulee tiedon olla luotonantajien käytössä nopeammin. Suomen Asiakastieto Oy esittää, että asiassa jätettäisiin harkintavaltaa ulosottomiehelle. Käsityksemme mukaan ammattitaitoinen ulosottomies voi nopeasti asian tultua ulosottoon todeta ulosoton tulevan kestämään kauan. Nähdäksemme ei ole syytä siihen, että tiedon toimittamista tulisi pitkittää. Suomen Asiakastieto Oy:n mielestä tieto tulee joka tapauksessa toimittaa viimeistään kun ulosotto on kestänyt puoli vuotta.

Ulosottokaaren 1 luvun 32 §:n 1. momentin mukaan tiedot pitkäkestoisesta ulosotosta voidaan antaa uudestaan. Samassa kohtaa lain perusteluissa todetaan tiedon tallennusajan vastaavan ulosoton estetietojen tallennusaikaa. Tieto on siis poistettava 3 tai 4 vuoden kuluttua sen merkitsemisestä rekisteriin. Lainkohdan perusteluissa todetaan, että luottotietoyhtiö voisi tiedustella ulosotosta jatkuuko ulosotto edelleen ja jos näin on, tehdä uuden merkinnän. Suomen Asiakastieto Oy ei pidä tällaista rekisterinpitäjälle osoitettu kyselyvelvoitetta toteuttamiskelpoisena. Mielestämme ko. tiedon tallentaminen tulisi voida tehdä toistaiseksi (ei varsinaista tallennusaikaa) ja merkintä tämän mukaisesti poistettaisiin aina vasta kun ulosottomies ilmoittaa pitkäkestoisen ulosoton päättyneen. Vaihtoehtona tälle esitämme menettelyä (säännöstä), jossa ulosottomies automaattisesti, ulosotolle annettavan ohjeistuksen mukaisesti, ilmoittaa tiedon uudestaan 3 vuoden välein, mikäli ulosotto edelleen jatkuu. 

Pykälän 2. momentissa esitetään, että annettaessa ulosotosta tietoa estetodistuksesta annetaan samalla myös tieto saatavan lopullisen vanhentumisen päivämäärä. Suomen Asiakastieto Oy toteaa, että tiedon saaminen helpottaa tältä osin rekisterinpitoa.

Luottotietolain 13 § ja 24 § velvoitetaan luottotietorekisterin pitäjä rekisteröimään ulosotosta saatavat tiedot asiakohtaisesti eriteltynä. Lain perusteluissa (s.24) todetaan tämän tarkoittavan velka- tai ulosottoperustekohtaisuutta ja samassa perusteluiden kohdassa myös lausutaan, että ehdotuksen mukaan viranomaiset toimittavat tiedot velka- tai ulosottoperustekohtaisesti. Suomen Asiakastieto Oy ehdottaa, että selvyyden vuoksi asiaa koskevan ulosottokaaren 1 luvun 32 § 1. momentin ensimmäinen virke säädetään kuulumaan seuraavasti:
”Luottotietotoiminnan harjoittajille on oikeus saada salassapitovelvollisuuden estämättä luottotietotoiminnassa tarpeelliset asiakohtaisesti eritellyt asianhallintatiedot…”.

2 luku 24 § Tuomioistuimen ilmoitus ja ulosottomiehen todistus

Lainkohdalla mahdollistetaan rekisterimerkinnän tekemisen tilanteessa, jossa henkilöä vastaan nostetaan vanhentumisajan pidentämistä koskeva kanne. Suomen Asiakastieto Oy:n mielestä asialla ei liene riskienhallinnan kannalta lukumääräisesti suurta merkitystä, mutta on toki valmis tekemään rekisterinpidossaan tarvittavat muutokset. Säännösehdotus eikä vastaava säännösehdotus luottotietolaissa (eivätkä lain perustelut) sisällä nimenomaista säännöstä siitä, kuinka pitkäksi aikaa tieto rekisteröidään, mikäli kanne menestyy. Suomen Asiakastieto Oy tulkitsee, että tieto olisi poistettava luottotietolain 18 §:n yleissäännöksen mukaisesti. 

Luottotietolaki

Luottotietolain 13 §:n 3. kohdan ja 24 §:n 2. kohdan (sovinnon poistaminen rekisteröitävistä tiedoista) osalta Suomen Asiakastieto Oy on lausunut jo tämän lausunnon Yleistä osiossa.

18 § Maksuhäiriömerkintöjen ja luokitustietojen säilyttämisajat

Pykälän 1. momentin 2. kohtaa esitetään muutettavaksi niin, että velallisen hakemuksesta raukeamaan määrättyä velkajärjestelyä koskeva tieto on poistettava jo kolmen kuukauden kuluttua raukeamisesta. Tieto ei kuitenkaan poisteta varsinaisesta velkajärjestelyrekisteristä samassa ajassa. Suomen Asiakastieto Oy vastustaa säännöstä tässä muodossa. Velkajärjestelytietojen poistaminen luottotietorekisteristä on aina perustunut siihen, että tiedot poistetaan yhdenmukaisesti sekä velkajärjestelyrekisteristä että luottotietorekisteristä. Suomen Asiakastieto Oy mielestä ei ole esitetty perusteita sille, että tästä sääntelystä luovutaan. Ei voida pitää tyydyttävänä sääntelyä, jonka mukaan tieto olisi edelleen saatavilla toisesta rekisteristä. Luotonantajien luotonmyöntöprosessien sujuvuuteen liittyy se, että tarvittava tieto saadaan samasta paikasta. Se, että tieto on luottotietorekisterissä tietyn ajan vielä olosuhteen muuttumisen jälkeenkin (esim. velan maksu) on luottotietotoiminnan systematiikkaan kuuluva. Tieto on riskienhallinnan kannalta tarpeellista vielä jonkin aikaa asiantilan muutoksen jälkeenkin.

Pitkäkestoista ulosottoa koskevan tiedon tallennusajan osalta Suomen Asiakastieto Oy on esittänyt muutosehdotuksen Ulosottokaarta koskevassa osiossa. Muutosehdotuksemme koskee sekä henkilö- että yritysluottotietoja. Luottotietolain 18 §:ään ja 24 §:ään tulee liittää uusi momentti, joka kuuluu seuraavasti.
”Tieto pitkäkestoisesta ulosotosta voidaan pitää rekisterissä kunnes ulosottomies on 1. momentin 3. kohdan mukaan peruuttanut sen”.
Vaihtoehtoisesti esitämme, että ulosottomiehelle asetetaan velvollisuus uudistaa tieto automaattisesti, mikäli ulosotto edelleen jatkuu.

Lakien voimaantulo

Suomen Asiakastieto Oy:n toteaa, että se pystyy oman toimintansa sopeuttamaan niin, että se pystyy käsittelemään vanhentuneisiin velkoihin liittyvät ulosotosta tai velalliselta tulevat perustellut poistopyynnöt oman arvionsa mukaisesti riittävän nopeasti. Suuremman huolen asiassa aiheuttanee se, pystyvätkö ulosottomiehet poistopyynnöt lakimuutoksen tarkoituksen mukaan esittämään. 

Pitkäkestoisen ulosottoa koskevan tiedon vastaanottamista koskevien järjestelmämuutosten tekemiseen riittää Suomen Asiakastieto Oy:lle vuoden siirtymäaika.

Lakiehdotuksissa ei ole annettu erillistä voimaantuloaikaa tai siirtymäaikaa valmistautua ulosoton tietojen ulosottoperustekohtaiselle ilmoittamiselle / rekisteröimiselle. Suomen Asiakastieto Oy:n käsityksen mukaan asia voi aiheuttaa nimenomaan ulosoton järjestelmiin ja työmenetelmiin huomattaviakin muutoksia. Tämän vuoksi lakeja ei voi laittaa tulemaan tältä osin voimaan ilman riittävän pitkää siirtymäaikaa. Siirtymäaikaa kaivannee nimenomaan ulosottolaitos; Suomen Asiakastieto Oy pystynee tekemään asiakohtaisesti eriteltyjen tietojen vastaanottamiseen tarvittavat järjestelmämuutokset nopeastikin. Mikäli siirtymäaikaa ei nimenomaisesti säädetä, voivat rekisteröidyt esittää rekisterinpitäjille vaatimuksia siitä, että uudet merkinnät tulisi esittää eriteltynä vaikka tietoja ei vielä näin ulosotosta saataisi.

Siirtymäsäännöksessä on myös mainittava selvästi, että vaatimus asiakohtaisesta erittelystä ei voi koske merkintöjä, jotka on tehty ennen kuin ulosotto on tiedot eriteltynä pystynyt toimittamaan.

Laissa tai perusteluissa tulisi myös olla maininta siitä, että laki ei edellytä rekisterissä jo olevien tietojen muuttamista asiakohtaisesti eritellyiksi.

Suomen Asiakastieto Oy

Mikko Parjanne
toimitusjohtaja