Nuoria rikoksentekijöitä koskevan seuraamusjärjestelmän uudistamista valmisteleva toimikunta

Asettaminen	
	Oikeusministeriö on, asian oltua tänään valtioneuvoston raha-asiainvaliokunnan käsiteltävänä, päättänyt asettaa toimikunnan valmistelemaan nuoria rikoksentekijöitä koskevan seuraamusjärjestelmän uudistamista.	

Toimikausi	
	10.10.2001 - 31.12.2002  	

Tausta	
	Nuorten seuraamusjärjestelmä ei ole ollut perusteellisen tarkastelun kohteena sitten 1960-luvun. Ongelmana nykyisessä järjestelmässä on sellaisten vaihtoehtojen vähyys, jotka mahdollistaisivat riittävässä määrin nuoren henkilöön ja elämäntilanteeseen liittyvien asioiden huomioon ottamisen. Seuraamusjärjestelmän uudistamisen lisäksi nuoria rikoksentekijöitä koskeva lainsäädäntö kaipaa yleisemminkin uudelleenarviointia.

Pääministeri Paavo Lipposen II hallituksen hallitusohjelmassa todetaan, että nuorten henkilöiden tekemien rikosten sovittelua, tutkimista, tuomioistuinkäsittelyä ja nuorisolle soveltuvien seuraamusten täytäntöönpanoa nopeutetaan sekä jatketaan vaihtoehtoisten seuraamusten kehittämistä. Osana lastensuojelullisia toimenpiteitä alle 15-vuotiaiden rikoksen tehneiden lasten ja nuorten osalta kehitetään sovittelujärjestelmiä.	

Tehtävä	
	Toimikunnan tehtävänä on tarkastella nuoria rikoksentekijöitä koskevan seuraamusjärjestelmän uudistamistarpeita laaja-alaisesti. Toimikunnan yleisenä tavoitteena on suuremman painon antaminen erityisestäville näkökohdille sekä seuraamusten valintakriteerien että seuraamusten sisällön suhteen siten, että kuitenkin asianmukaisesti otetaan huomioon rikosoikeudellisen suhteellisuusperiaatteen sekä yhdenvertaisuusperiaatteen  ja ennustettavuuden vaatimukset. Pääpaino nuorten seuraamusjärjestelmän kehittämisessä on oltava vapaudessa täytäntöön pantavissa seuraamuksissa.

Toimikunnan on selvitettävä nuorisorikollisuuden tämänhetkinen tila ja erityisesti arvioitava suomalaiseen ja kansainväliseen kehitykseen pohjautuen sitä, miten nuorisorikollisuus seuraavan kymmenen vuoden aikana kehittyy. Arvioinnissa on otettava huomioon 15-17-vuotiaiden rikollisuuden lisäksi myös rikosoikeudellista vastuuikärajaa nuorempien tekemät rangaistavaksi säädetyt teot sekä jo täysi-ikäisyyden saavuttaneet ns. nuoret aikuiset. 

Tarkasteltavaksi tulevat rikosoikeudellinen syyntakeisuusikäraja ja nykyinen nuoria koskeva seuraamusjärjestelmä. Tässä yhteydessä on selvitettävä, miltä osin ja miten nykyisiä seuraamusvaihtoehtoja on kehitettävä, jotta ne ottaisivat paremmin huomioon tulevien vuosien nuorisorikollisuusongelmat.

Arvioidessaan ehdottoman vankeuden käyttöedellytyksiä nuorten rikoksentekijöiden kohdalla toimikunnan on  selvitettävä esimerkiksi se, tarvitaanko lainsäädännössä ohjeistusta vankeusrangaistuksen käytölle silloin, kun kyseessä ovat rikoksensa 18-20 -vuotiaana tehneet nuoret. Samoin olisi arvioitava se, olisiko nuorille tuomitun vankeusrangaistuksen sisältöä kehitettävä hoidollisempaan suuntaan esimerkiksi kansainvälisten kokemusten pohjalta.

Ehdollista vankeutta arvioidessaan toimikunnan pitäisi kiinnittää erityistä huomiota ehdolliseen vankeuteen liittyvään valvontaan. Toimikunnan on arvioitava, minkälaisissa tilanteissa ja millä edellytyksillä ehdolliseen vankeuteen on liitettävä valvonta. Samoin on selvitettävä, olisiko valvontaan määräämisen edellytyksistä säänneltävä nykyistä täsmällisemmin. Toimikunnan tehtävänä on myös arvioida valvonnan sisältöä, muun muassa sitä, voisiko ehdollisen rangaistuksen tehosteena käyttää myös velvoittavuudeltaan eriasteista valvontaa.
 
Yksi nykyisen seuraamusjärjestelmän arviointiin liittyvä toimikunnan tehtävä on selvittää, voidaanko nuorisorangaistusta kehittää saatujen kokemusten perusteella niin, että se voitaisiin sisällyttää vakinaiseksi osaksi seuraamusjärjestelmää. Toimikunnan on tarkasteltava muun muassa nuorisorangaistukseen sisältyvää nuorisopalvelua ja valvontaa koskevan jaottelun mielekkyyttä sekä sitä, olisiko alustavasta toimeenpanosuunnitelmasta säädettävä laissa. Alustavaa toimeenpanosuunnitelmaa on mahdollisuuksien mukaan tarkasteltava henkilötutkinnan osana. Toimikunnan on myös selvitettävä, onko tarvetta tarkistaa nuorisorangaistuksen ehtojen rikkomisesta seuraavia sanktioita ja mitä keinoja tähän olisi käytettävissä sekä olisiko nuorisorangaistuksen suhteesta muihin seuraamuksiin säädettävä nykyistä täsmällisemmin. Lisäksi on selvitettävä, pitäisikö nuorisorangaistukseen tuomittavien yläikärajaa nostaa.

Nykyisin käytössä olevien seuraamusten arvioinnin lisäksi toimikunnan on muun muassa kansainväliseen vertailuun nojautuen selvitettävä mahdollisuudet ottaa käyttöön erityisesti sellaisia nuorille tarkoitettuja uusia seuraamusvaihtoehtoja, jotka toimivat vankeusrangaistuksen vaihtoehtona. Toimikunnan on esimerkiksi arvioitava voidaanko rangaistusvaroitus ottaa käyttöön eräissä syyttämättä jättämisen tilanteissa ja tuoda ns. ehdollista syyttämättä tai tuomitsematta jättämistä koskevat menettelyt järjestelmällisemmin osaksi suomalaista seuraamusvalikoimaa, sekä tarvittaisiinko tällaisten menettelyjen tukemiseksi mahdollisesti lainsäädännöllisiä muutoksia. Muita suomalaisessa järjestelmässä uusia seuraamusmuotoja, joita toimikunnan on arvioitava, ovat nopeasti täytäntöön pantavat lyhyet vapausrangaistukset, esimerkiksi aresti tai sähköisesti valvottu kotiaresti. Lisäksi toimikunnan on oltava yhteistyössä sopimushoitoa pohtivan toimikunnan kanssa siltä osin kuin sopimushoito tulisi kyseeseen nuorten seuraamusmuotona.

Seuraamusjärjestelmän uudistamisen lisäksi toimikunnan on selvitettävä, onko syytä tarkistaa nuorten tekemien rikosten esitutkintaa ja tuomioistuinkäsittelyä koskevia säännöksiä. Selvitettäväksi tulevat ainakin prosessin nopeuttamista koskevat kysymykset sekä nuoria koskevan asiantuntemuksen keskittämistä koskevat asiat. Toimikunnan pitää myös tarkastella laaja-alaisesti viranomaisyhteistyön laatua nuorten rikosasioissa ja ehdottaa keinoja sen tehostamiseksi. Erityistä huomiota on kiinnitettävä nuorille suunnattujen tukipalvelujen mahdollisimman varhaiseen saatavuuteen sekä jatkuvuuteen (ennen rangaistuksen täytäntöönpanoa, sen aikana ja rangaistuksen suorittamisen jälkeen).
 
Toimikunta laatii ehdotuksen henkilötutkintaa koskevan lainsäädännön kokonaisuudistukseksi. Toimikunnan on myös pohdittava sovittelun merkitystä ja kehittämistä nuorten rikoksiin puututtaessa. Tarkasteltavaksi kuuluu sovittelun käyttö myös alle 15-vuotiaiden lasten tekemien rikosten osalta.

Edellä mainittujen rikosoikeudellista järjestelmää koskevien tai siihen liittyvien tehtävien lisäksi toimikunnan on selvitettävä puuttumistapoja rikosoikeudellista vastuuikärajaa nuorempien lasten tekemiin rikoksiin. Tässä yhteydessä olisi esitettävä mahdollisimman kokonaisvaltainen arvio niistä nykyisistä sosiaali- ja oikeusviranomaisten toimenpiteistä, jotka kohdistuvat rikoksia tehneisiin vastuuikärajaa nuorempiin lapsiin, ja ehdotettava mahdollisia muutoksia. Erityisesti on kiinnitettävä huomiota rikosoikeusjärjestelmän, sosiaalilainsäädännön ja koulun  yhteentoimivuuteen sekä vanhempien osallistumisen korostamiseen.

Seuraamusjärjestelmää sekä esitutkintaa ja oikeudenkäyntiä koskevien säännösten uudistamista koskevat ehdotuksensa toimikunnan on laadittava hallituksen esityksen muotoon.

Organisointi	
	Puheenjohtaja:
johtaja Kirsti Nieminen, Keravan nuorisovankila
Jäsenet:
yhteiskuntatieteiden maisteri Tarja Juvonen
käräjätuomari Matti Lahti, Espoon käräjäoikeus
johtaja Tapio Lappi-Seppälä, oikeuspoliittinen tutkimuslaitos
erikoissuunnittelija Jaana Leino, rikosseuraamusviraston kriminaalihuoltolaitos
komisario Vesa Lilja, Helsingin poliisilaitos
apulaisosastopäällikkö, hallitusneuvos Jarmo Littunen, oikeusministeriön 
kriminaalipoliittinen osasto
toiminnanjohtaja, lääkäri Hannu Penttinen, Aseman lapset ry
lainsäädäntöneuvos Paula Puoskari, oikeusministeriön lainvalmisteluosasto
ylitarkastaja Kauko Salo, sosiaali- ja terveysministeriö
kihlakunnansyyttäjä Leena Salovartio, Helsingin kihlakunnansyyttäjävirasto
Pysyvät asiantuntijat:
dosentti Janne Kivivuori, oikeuspoliittinen tutkimuslaitos
professori Pekka Koskinen, Helsingin yliopisto
yhteiskuntatieteiden tohtori Tapio Kuure, Tampereen yliopisto
oikeustieteen tohtori Sami Mahkonen, oikeusministeriö
professori Ari-Matti Nuutila, Turun yliopisto
lainsäädäntöjohtaja Jan Törnqvist, oikeusministeriön lainvalmisteluosasto
lainsäädäntöneuvos Asko Välimaa, oikeusministeriön lainvalmisteluosasto
Päätoiminen sihteeri:
erityisasiantuntija Janne Kanerva, oikeusministeriön lainvalmisteluosasto
Toimikunnalla on lisäksi oikeus ottaa kaksi sivutoimista sihteeriä.

Kustannukset ja rahoitus	
	Toimikunnan menot maksetaan momentilta 25.01.21	

Oikeusministeri		Johannes Koskinen

Ylijohtaja			Pekka Nurmi

JAKELU	
	toimikunnan puheenjohtaja ja jäsenet
kansliapäällikkö
tiedotuspäällikkö
lainvalmisteluosasto
palkkahallinto
Helsingin maksukeskus	

TIEDOKSI	
	Aseman Lapset ry
Espoon käräjäoikeus
Helsingin kihlakunnan syyttäjänvirasto
Helsingin poliisilaitos
Helsingin yliopisto
oikeusministeriön kriminaalipoliittinen osasto
oikeusministeriön lainvalmisteluosasto
oikeuspoliittinen tutkimuslaitos
rikosseuraamusviraston kriminaalihuoltolaitos
sosiaali- ja terveysministeriö
Tampereen yliopisto
Turun yliopisto