Oikeusministeriö 	Dnro 20/2011
			12.5.2011	

oikeusministerio@om.fi

Lausuntopyyntönne OM 6/482/2006, EU/2011/0858, 21.4.2011
EUROOPAN NEUVOSTON ASETUSEHDOTUKSET: AVIOLIITON VARALLISUUSSUHTEET KOM(2011) 126 JA REKISTERÖITYJEN PARISUHTEIDEN VARALLISUUSSUHTEET KOM(2011) 127

Euroopan komissio on julkaissut kaksi kansainvälisen perheoikeuden alaan kuuluvaa asetusehdotusta, joista toinen käsittelee avioliiton varallisuussuhteita ja toinen rekisteröityjen parisuhteiden varallisuussuhteita. Näissä ehdotetaan säännöksiä tuomioistuinten toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliiton ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuussuhteita koskevissa asioissa.
Suomen Asianajajaliitto pitää säädösten laatimista ajankohtaisena ja tarpeellisena kansainvälisten liittojen jatkuvasti lisääntyessä. Säädösehdotukset ovat pääosin perusteltuja.

Suomen Asianajajaliitto esittää, että kumpaakin parisuhdemuotoa koskevista asioista säädetään samassa asetuksessa, varsinkin, kun avioliiton käsitettä ei asetuksissa määritellä. Käsite jää kansallisten säädösten varaan. 
Osassa jäsenvaltioista avioliitto on sukupuolineutraali. Asetus avioliiton varallisuussuhteista koskenee myös näissä valtioissa solmittuja samaa sukupuolta olevien osapuolten avioliittoja. Jäsenvaltio voi luopua toimivallasta asiassa, joka koskee rekisteröityä parisuhdetta, jos sen lainsäädännössä ei tunneta rekisteröidyn parisuhteen käsitettä. Jäsenvaltio ei ilmeisesti kuitenkaan voi luopua toimivallasta asiassa, joka koskee samaa sukupuolta olevaa avioparia.  
Säännöstön tulisi olla yhtenäinen, koska suuri osa niistä jäsenvaltioista, joiden lainsäädännössä on rekisteröityä parisuhdetta koskevia säännöksiä, rinnastaa tämän liiton mahdollisuuksien mukaan avioliittoon.
Suomen Asianajajaliitto esittää, että oikeusministeriö aikanaan tiedottaa asetuksen voimaantulosta laajalti, koska se tulee vaikuttamaan merkittävästi melko suuren kansanosan varallisuussuhteissa.

AVIOLIITON VARALLISUUSSUHTEET KOM(2011) 126
2 artikla, määritelmät
Useassa maassa tuomioistuin toimittaa osituksen osapuolten välillä. Tämä toimitus ja mahdollisten valitusten johdosta annettavat ratkaisut ovat selkeästi asetuksen mukaisia päätöksiä.
Pesänjakajan toimittama ositus kuuluu ilman muuta asetuksen soveltamisalaan, 2 artiklan g-kohta. Käytännön asianajotyössä on tavanomaista törmätä siihen, ettei tätä pesänjakajamenettelyä haluta muissa maissa hyväksyä lailliseksi toimitustavaksi.
Esityksestä ei käy suoraan ilmi, kuuluuko puolisoiden tekemä sopimusositus myös asetuksen soveltamisalaan. Sen tulisi kuulua. Suomen Asianajajaliitto pitää tärkeänä, että asetusta tarkennetaan niin, että siihen lisätään tarkentavat maininnat em. menettelyistä.
Osapuoli ei välttämättä aina vapaaehtoisesti suorita pesänjakajan määräämää velaksi jäävää tasinkoa.  Vaikka asianosainen muuten tyytyy ositusratkaisuun, hän tasinkoa saavana joutuu tuolloin nostamaan erillisen kanteen tasingon maksamiseksi. Jossakin määrin epäselväksi jää, kuuluuko tällainen velkomuskanne asetuksen soveltamisalaan.  Koska tasingon maksaminen on osa ositustoimitusta, Suomen Asianajajaliitto katsoo, että asetusta on syytä selventää tältä osin toteamalla, että myös ositukseen tai erotteluun liittyvän saamisen velkomusta koskeva asia kuuluu asetuksen soveltamispiiriin.

17 artikla, sovellettavan lain määräytyminen ilman lainvalintaa
Suomen Asianajajaliitto vastustaa asetusehdotusta, siltä osin, kun siinä esitetään, ettei aviovarallisuussuhteisiin sovellettava laki voisi vaihtua, vaikka puolisot eivät siitä olisi sopineet, vrt. avioliittolain 129 §.
Avioliittolaissa määritelty viiden vuoden asuminen uudessa valtiossa on kestoltaan sopiva.
Liikkuvuuden lisääntyessä osapuolet saattavat aluksi asettua maahan, jonka kansalaisia he eivät ole.  Yhteinen asuinpaikka muodostuu näin tähän maahan. Sittemmin, muutaman vuoden kuluttua he muuttavat toiseen maahan, jossa asuvat ehkä vuosikymmeniä, ja jossa myös varallisuus sijaitsee. 
Tavanomaista on, etteivät puolisot useinkaan laadi avioehtosopimuksia saati yleensäkään mieti lainvalintakysymyksiä. Yksimielisyyttä lainvalintakysymykseen ei ehkä liiton loppuvaiheissa enää löydy. Avioero-ositukseen saattaa näin tulla sovellettavaksi laki, johon osapuolilla tosiasiassa ei ole mitään yhteyttä muutoin, kuin että he ehkä työn vuoksi asuivat siellä lyhyehkön ajan.

26 artikla, päätösten tunnustaminen
Pesänjakajan antama toimitusratkaisu kuuluu 26 artiklan piiriin. 
Pelkkä toimitusratkaisu ei välttämättä kuitenkaan tule riittämään muissa maissa. Siihen joudutaan liittämään lainvoimaisuustodistus tai muu asiakirja. Käytännön asianajotyössä esiintyy tilanteita, joissa toisen jäsenvaltion tuomioistuin, joka sen valtion lain mukaan toimittaa osituksen, ei arvosta yksityisen asianajajan laatimaa osituskirjaa. 
Suomen Asianajajaliitto katsoo, että asetuksessa on laajemmin määriteltävä eri jäsenvaltiossa noudatettavat menettelyt.  37 artiklan mukaisesta menettelystä on vähintäänkin tiedotettava yleisölle hyvin laajasti.
Komissio tullee antamaan asetuksesta soveltamisohjeen. Suomen Asianajajaliitto pitää tärkeänä, että tässä yhteydessä harkittaisiin lainmuutosta tai oikeusministeriö ainakin valmistelisi tuomioistuimia velvoittavan ohjeen merkitä pesänjakajan määräämistä koskevaan päätökseen esim. lyhyt kuvaus ositusmenettelystä ja pesänjakajan toimivallasta. 
Vaihtoehtoisesti tulisi harkita mahdollisuutta, että pesänjakajan määräävän tuomioistuimen tai maistraatin tulisi antaa edellä tarkoitetusta erillinen todistus kansainvälisen liittymän omaavassa asiassa. Tiedotuksella voidaan opastaa yleisöä myös osituskirjan rekisteröintiin, joka nytkin on mahdollista.
Käytännön ongelmia eri maissa olevien varojen rekisteröinnissä saajan nimiin saattaa syntyä, jos osapuolten välistä sopimusositusta ei tunnusteta.  Erillinen todistus voisi ratkaista tämänkin kysymyksen.

39 artikla, siirtymäsäännökset
Mikäli 17 artikla jää ehdotettuun muotoon, se johtaisi ainakin Suomessa huomattavaan kirjavuuteen sovellettavan lain valinnassa tilanteessa, jossa osapuolet eivät itse tehneet lainvalintaa.  Osaan kansainvälisistä pareista sovelletaan viiden vuoden sääntö ja muissa on aina selvitettävä, missä he avioliittonsa aluksi asuivat.

REKISTERÖITYJEN PARISUHTEIDEN VARALLISUUSSUHTEET KOM(2011) 127
15 artikla, sovellettavan lain määräytyminen
Olennaisin ero asetusehdotusten välillä on, etteivät rekisteröidyn parisuhteen osapuolet saa valita sovellettavaa lakia. Parisuhteen varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin sovelletaan sen maan lakia, jossa parisuhde on rekisteröity.
Suomen Asianajajaliitto katsoo, että myös rekisteröidyn parisuhteen osapuolten tulisi saada valita sovellettava lainsäädäntö. Vaihtoehtoina voisivat olla rekisteröintipaikan laki tai jommankumman kansalaisuusvaltion laki, edellyttäen, että kansalaisuusvaltio tunnustaa rekisteröidyn parisuhteen.
Tämä olisi perusteltua varsinkin, jos kumpikin osapuoli on saman maan kansalainen, mutta he jostakin syystä haluavat rekisteröidä parisuhteensa silloisessa asuinvaltiossaan.

Helsingissä 13. toukokuuta 2011

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO

Mika Ilveskero
Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja, asianajaja

LAATI	Asianajaja Hilkka Salmenkylä, Asianajotoimisto Juhani Salmenkylä Ky, Helsinki

Suomen Asianajajaliiton lausunnot valmistellaan oikeudellisissa asiantuntijaryhmissä, joiden toiminnassa on mukana noin 120 asianajajaa. Tämä lausunto on valmisteltu perhe- ja perintöoikeuden asiantuntijaryhmässä.