662/2010
TURUN KAUPUNKI
Keskushallinto, Lakiasiat					9416-2010
				12.11.2010

Oikeusministeriö

Lausunto julkisyhteisön vahingonkorvausvastuuta koskevasta selvityksestä 59/2010

Turun kaupunki esittää pyydettynä lausuntona otsikkoasiasta seuraavaa:

Selvitys keskittyy julkisen vallan käyttäjän korvausvastuuseen ja on siten suppeampi kuin otsikossa mainittu julkisyhteisön korvausvastuu. Selvityksessä päädytään ehdottamaan useimpien vahingonkorvauslain julkisen vallan käyttämisellä aiheutettua vahinkoa koskevien erityissäännösten kumoamista. 

Erityisesti kuntien osalta korvausvastuu on huomattavan monitahoinen, koska kunnat toimivat perinteisesti monella toimialalla. Merkittävä osa toiminnasta ei ole julkisen vallan käyttöä, joten julkisen vallan käyttöä koskevat erityissäännökset eivät tule sovellettaviksi tällaiseen toimintaan.

Merkittävänä perusteena esitetyille muutoksille nähdään yksityisen oikeus saada tehokasta oikeussuojaa viranomaisen mahdollisen virheellisen menettelyn johdosta. Tavoite on sinänsä hyväksyttävä ja kannatettava. Mietinnössä ei ole kuitenkaan määritelty, mikä sisältö käsitteelle yksityinen on annettu. Mahdollista hallituksen esitystä laadittaessa olisi täsmennettävä, tarkoitetaanko yksityisellä henkilöä yksityisiä luonnollisia henkilöitä, jotka voivat suoraan olla perusoikeuksien ja ihmisoikeuksien haltijoita. On kyseenalaista, onko tarpeen parantaa myös oikeushenkilöiden asemaa vahingon kärsijöinä nykyiseen lainsäädäntöön verrattuna.

Turun kaupunki pyrkii korvaamaan aiheuttamansa vahingot anomusten ja neuvottelujen perusteella ilman oikeudenkäyntejä silloin, kun asioissa on saavutettavissa oikeudenmukainen ja kohtuullinen ratkaisu. Oletettavaa on, että tämä käytäntö on vallitseva kuntakentässä yleisemminkin. Kunnat ovat myös suhteellisen yleisesti varautuneet toiminnastaan aiheutuvien vahinkojen korvaamiseen vastuuvakuutuksella, jonka perusteella huomattava osa vahingoista voidaan korvata.
 
Jäljempänä esitetään näkemyksiä kohdittain.

1.	Standardisäännös

Selvityksen mukaan standardisäännös pitäisi kumota. Edelleen selvityksen mukaan vahingonkorvauslain 3. luvun 6 §:n sovittelusäännöstä soveltamalla voidaan pyrkiä siihen, ettei hallintotoiminnasta seuraava korvausvastuu kehity kohtuuttoman laajaksi. Saattaa kuitenkin olla, ettei mainitun lainkohdan korvauksia rajoittava vaikutus toteudu riittävän tehokkaasti silloin, kun vahingon aiheuttajana on yleensä maksukykyinen julkisyhteisö. Tämän vuoksi ainakin hallituksen esitykseen on syytä kirjata laajasti ne periaatteet, joiden perusteella standardisäännös kumotaan. Samalla olisi selvennettävä tuottamussäännöksen yleistä soveltamista. 

Standardisäännöksen tarpeellisuutta harkittaessa ei kuitenkaan voida sulkea pois sen perusteena olevaa viranomaisen velvollisuutta tehdä asiassa ratkaisu eli ns. ratkaisupakko. Vaikka monet selvityksessä mainitut seikat puoltavat standardisäännöksen poistamista, sääntelyn lisääntyminen ja monimutkaistuminen sekä viranomaisten resurssien rajallisuus ja jopa vähentyminen, saattaisivat puoltaa standardisäännöksen pysyttämistä.

2.	Muutoksenhakuvaatimus

Muutoksenhakuvaatimus kohdistuu vain niihin tapauksiin, joissa on tehty muutoksenhakukelpoinen hallintopäätös. Mikäli muutoksenhakuvaatimusta koskeva säännös kumotaan, joudutaan pohtimaan prosessioikeudellisia kysymyksiä. Kun vahingonkorvausvaatimukset käsitellään yleisessä tuomioistuimessa, yleinen tuomioistuin joutuu ottamaan kantaa myös hallintopäätöksen asialliseen sisältöön. Mikäli muutosta virheelliseksi koettuun päätökseen ei haeta, vaan korvausvaatimus saatetaan suoraan alioikeuden käsiteltäväksi, yleinen tuomioistuin joutuu asiallisesti ratkaisemaan myös sen, onko hallintopäätös oikea ja lain mukainen. Tämä saattaa edellyttää asiasisällöltään vaativien ja monimutkaisten esimerkiksi ympäristö- tai maankäyttöoikeudellisten tai sosiaali- ja terveystoimen ratkaisujen oikeellisuuden arvioimista, mihin yleisellä tuomioistuimella ei ole asiantuntemusta. Voimassa olevan lain mukaan muutoksenhakuvaatimus edellyttää, että vahinkoa kärsinyt on pätevättä syyttä jättänyt hakematta muutosta. Yleensä vahingon korvaamista pidetään ns. toissijaisena keinona; ensin on pyrittävä vahingon estämiseen.

Lakia olisi mahdollista muuttaa sitenkin, että pätevän syyn käsitettä määriteltäisiin lailla yksilöidymmin. Esimerkiksi ilmeisesti lainvastainen päätös voitaisiin katsoa päteväksi syyksi jättää muutos hakematta tällaiseen päätökseen. Mikäli lainvastaisuus olisi tulkinnanvaraista, yleinen tuomioistuin voisi hylätä kanteen ennenaikaisena. Yksi mahdollisuus olisi antaa yleiselle tuomioistuimelle mahdollisuus pyytää hallintotuomioistuimen lausunto tehdyn päätöksen lainmukaisuudesta.

Muutoksenhakuvaatimuksen poistaminen saattaisi johtaa sellaiseen epätyydyttävään asiantilaan, että sama asiakokonaisuus olisi käsittelyssä sekä yleisessä tuomioistuimessa että hallintotuomioistuimessa. Näiden päätökset saattavat poiketa toisistaan. Esimerkkinä mainittakoon virkavaaliin perustuva naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta annetun lain mukainen hyvitysmaksuvaatimus ja muutoksenhakuvaatimus saman virkavaalin kumoamiseksi.

Jos muutoksenhakuvaatimus poistetaan, tulee samalla tarkastella kysymystä siitä, ratkaistaanko julkisyhteisölle esitetyt vahingonkorvausvaatimukset hallintotuomioistuimessa vai yleisessä tuomioistuimessa tai sitten erityistuomioistuimessa tai muussa viranomaisessa. Yleinen tuomioistuin saattaa olla korvauksen hakijan kannalta hitain ja kallein vaihtoehto.

Turun kaupunki ei ainakaan varauksitta kannata muutoksenhakuvaatimuksen poistamista.

3.	Kannerajoitus

Kannerajoituksen poistamisen osalta Turun kaupungilla ei ole lausuttavaa.

4.	Neuvonta

Neuvontaa koskevan pykälän lisääminen vahingonkorvauslakiin on ainakin näennäisessä ristiriidassa selvityksen muusta linjasta pyrkiä vähentämään julkisyhteisöjen korvausvelvollisuutta koskevia erityisiä säännöksiä. Neuvonta- ja tarkastustoiminnasta aiheutuneiden vahinkojen korvaaminen voitaisiin jättää yleisten sääntöjen varaan. On huomattava, että myös yksityisten toimijoiden virheellinen neuvonta johtaa korvausvastuuseen.

5.	Korvattava vahinko

Mikäli julkisen vallan korvausvastuuta oleellisesti muutetaan vahingonkorvauslaissa, olisi johdonmukaista tarkastella myös korvattavaa vahinkoa koskevia säännöksiä. Voimassa olevan lain mukaan ns. taloudellinen vahinko korvataan vain tietyissä tapauksissa mutta aina mm. silloin, kun vahinko on aiheutunut julkisen vallan käyttämisestä. Tämä määräys pitäisi poistaa vahingonkorvauslain 5. luvun 1 §:stä. Korvattavaa vahinkoa koskevia säännöksiä voidaan tarkastella laajemmin, mutta julkisen vallan käyttämisestä syntyneen vahingon erityisasema olisi tältä osin syytä poistaa.

Korvattavaa vahinkoa olisi selvennettävä erityisesti kärsimyskorvauksen osalta sekä perus- ja ihmisoikeusloukkauksen korvauksen osalta. 

Turussa 12. marraskuuta 2010

TURUN KAUPUNKI

Laati

Antero Kastemaa
johtava kaupunginlakimies