Sairashuoneenkatu 2-4, PL 376			Turku 27.2.2008
20101 Turku
puh. 010 3646200/ fax. 010 3646285
turku.ko@om.fi

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Asia: Lausunto työryhmämietinnöstä koskien käräjäoikeuksien kokoonpanosäännösten uudistamista (2007:19)

	Käräjäoikeus pitää työryhmän ehdotuksia pääosin kannatettavina. Niiden johdosta esitetään kuitenkin seuraavat huomautukset:

	Kuten mietinnössä on mainittu, tällä hetkellä lautamieskokoonpanossa käsitellään runsaasti oikeus- ja tosiasiakysymysten osalta selviä  sekä rangaistuskäytännöltään vakiintuneita rutiiniluonteisia rikosasioita, joiden päätöksenteossa lautamiesten merkitys on varsin vähäinen.  Kirjallisen menettelyn käyttöönotto on jo vähentänyt tämän tyyppisten lautamieskokoonpanossa istuttavien asioiden määrää, mutta siitä huolimatta yhden tuomarin kokoonpanon toimivaltuuksien lisääminen on perusteltua. Lautamiesten osallistuminen oikeudellisesti vaikeiden rikosasioiden käsittelyyn on taas ongelmallista, koska ne vaativat sellaista oikeudellista osaamista, jota lautamiehillä ei ole. Tällaiset asiat vaativat myös perusteellista valmistautumista eikä niiden omaksuminen ja ratkaiseminen pelkästään pääkäsittelyä seuraamalla ole mahdollista. Käräjäoikeus yhtyy mietinnössä esitettyyn kantaan, jonka mukaan lautamiesten osallistuminen näiden kahden asiatyypin käsittelyyn ei ole perusteltua eikä tarpeellista. 

	Yhden tuomarin kokoonpanon uudet toimivaltuudet ilmenevät oikeudenkäymiskaaren 2 luvun 6 §:n muutosehdotuksesta. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan työryhmä on onnistunut rajaamaan yhden tuomarin toimivaltuudet selkeällä ja yksinkertaisella tavalla. Lautamies- ja kolmen tuomarin kokoonpanoa koskeva oikeudenkäymiskaaren 2 luvun 1 § tarkoittaa käräjäoikeuden käsityksen mukaan sitä, ettei asianosainen voi disponoida - eikä myöskään valittaa - kokoonpanosta ja ettei se myöskään voi muodostua palautusperusteeksi. Mikäli näin ei ole laita, lainkohtaa on selvennettävä.

	Hyvänä on pidettävä sitä, että yhden tuomarin kokoonpanossa voidaan ratkaista eräät törkeämmätkin rikokset. Ehdotuksessa luetelluissa rikoksissa ei useinkaan esiinny merkittäviä oikeudellisia tai näytöllisiä ongelmia ja teon kvalifiointi ja siitä määrättävä rangaistus  perustuvat lähinnä rikoksen kohteena olevan omaisuuden arvoon. Käräjäoikeus katsoo, että  yhden tuomarin kokoonpanon mahdollistaviin rikoksiin voitaisiin lisätä vielä ainakin törkeä veropetos, törkeä avustuspetos, törkeä kirjanpitorikos, törkeä velallisen epärehellisyys ja törkeä velallisen petos.

	Jossain määrin ongelmallisena voidaan pitää sitä, että muun muassa pahoinpitelyrikoksissa asianomistajan esittämä syyttäjän syytettä ankarampi rangaistusvaatimus poistaa yhden tuomarin toimivallan. Jos tällainen vaatimus esitetään vasta pääkäsittelyssä, se johtaa käsittelyn peruuntumiseen toimivallan puuttumisen vuoksi.  

	Oikeudenkäynnissä rikosasioissa annetun lain 6 luvun 3 a §:ssä säädetyin edellytyksin todistelun vastaanotto on mahdollista vastaajan poissaolosta huolimatta. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan tämän pykälän käyttöä on jossain määrin rajoittanut se, että jatkokäsittely vastaajan poissaolon jälkeen on sidottu samaan kokoonpanoon, joka on vastaanottanut näytön. Vastaajien poissaolo lienee yleisintä asioissa, jotka nyt ehdotetaan ratkaistaviksi yhden tuomarin kokoonpanossa. Jatkokäsittelyn järjestäminen tulee olemaan jatkossa helpompaa, kun asiassa ei tarvitse sovitella asianosaisten, syyttäjän ja puheenjohtajan aikatauluihin vielä kolmen lautamiehen menoja. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan uudistus tuleekin tästä syystä nopeuttamaan rikosprosessia.

	Oikeudenkäynnistä rikosasioissa annetun lain 11 luvun 7 §:n 2 momentin mukaan rikosasian tuomio saadaan antaa jälkikäteen kansliassa. Tätä mahdollisuutta joudutaan myös eri syistä varsin usein käyttämään. Mikäli asia ratkaistaan lautamieskokoonpanossa, joudutaan tällöin usein järjestämään erillinen neuvottelu tai muutoin ottamaan yhteyttä lautamiehiin. Mikäli asia ratkaistaan yhden tai kolmen tuomarin kokoonpanossa, myös kansliatuomion antaminen helpottuu.

	Oikeudellisesti vaikeiden asioiden käsittely kolmen ammattituomarin kokoonpanossa on sinänsä perusteltua. Ongelmana tässä suhteessa on kuitenkin käräjäoikeuksien resurssitilanne. Kolmen tuomarin kokoonpanon käytön lisääminen vaatii ehdottomasti riittäviä lisäresursseja, jotta työryhmän mietinnössä tavoitellut ratkaisukokoonpanoihin liittyvät oikeusturvanäkökohdat tulevat myös käytännössä toteutumaan. 

	Riita- ja hakemusasioissa lautamieskokoonpanon käyttö on ollut erittäin vähäistä. Mietinnön mukaisesti lautamieskokoonpano näissä asioissa voidaan kokonaan poistaa. Ongelmaksi saattaa kuitenkin muodostua se, että täysilukuiseksi kokoonpanoksi aikaisemmin lautamieskokoonpanossa käsitellyissä asioissa muodostuu tällöin oikeudenkäymiskaaren 2 luvun 3 ja 5 §:ien nojalla kolmen tuomarin kokoonpano ja että asia on viimeksi mainitun pykälän 2 momentin mukaan asianosaisen niin vaatiessa myös lähtökohtaisesti käsiteltävä ja ratkaistava tällaisessa kokoonpanossa. On mahdollista, että kolmen tuomarin kokoonpanoa koskevat vaatimukset tulevat oleellisesti lisääntymään, mikä osaltaan saattaa lisätä resurssien tarvetta. Yhtenä mahdollisuutena olisikin säätää, että riitaiset hakemusasiat käsitellään aina yhden tuomarin kokoonpanossa. Näinhän käytännössä tapahtuu tälläkin hetkellä.    

	Mietinnössä todetaan, että notaarin ja kolmen lautamiehen kokoonpano ei enää ole tarpeellinen ja että lautamiesjuttujen puutteen aiheuttamaa koulutuksellista vajetta voidaan kompensoida sillä, että uudistuksen jälkeen notaari voitaisiin määrätä jäseneksi kolmen ammattituomarin kokoonpanoon myös rikosasioissa. Kolmen ammattituomarin asioiden vähäisyys ja etenkin edellä mainitut resurssikysymykset huomioon ottaen yhden notaarin istuttavaksi ei auskultointivuoden aikana kuitenkaan tulle sellaista määrää näitä asioita, että niillä voitaisiin merkittävästi kompensoida tätä koulutusvajetta, vaan tältä osin on etsittävä muita vaihtoehtoja. Lisäksi on otettava huomioon, että notaarien lautamieskokoonpanossa istumat jutut siirtyvät tuomarien ratkaistaviksi, mikä on otettava huomioon resurssien tarvetta harkittaessa. 

	Ehdotukseen liittyy myös käräjäoikeuslain 17 §:ssä olevien notaarin toimivaltaa koskevien säännösten muuttaminen. Tässä yhteydessä voitaisiin selventää myös sanotun pykälän 2 b kohdassa olevaa notaarin toimivaltaa riita-asioissa koskevaa säännöstä. Säännöksen sanamuodon valossa on näet epäselvää, voivatko notaarit käsitellä istunnossa sellaisia huoneenvuokra-asioita, joihin liittyy häätövaatimus. Tällaiset asiat olisivat usein laadultaan notaarille sopivia. Sen vuoksi olisi toivottavaa, että ne saatettaisiin selvästi notaarin toimivallan piiriin.  

	Ehdotus on kannatettava myös resurssien tarkoituksenmukaisen käytön  kannalta. Mikäli tuomioistuinten määrärahoja ei kyetä muutoin lisäämään, on oikeusturvan kannalta parempi vaihtoehto vähentää lautamiesten käyttöä ja käyttää näin syntyvät säästöt tuomarien ja mahdollisesti muunkin henkilökunnan palkkaamiseen. Tämä on omiaan lyhentämään käsittelyaikoja tai ainakin ehkäisemään niiden pidentymistä sekä mahdollistamaan vaikeiden asioiden käsittelemisen kolmen tuomarin kokoonpanossa. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan onkin ehdottoman välttämätöntä, että lautamiesten käytön vähentämisestä koituvat säästöt käytetään täysimääräisesti käräjäoikeuksien resurssien vahvistamiseen. 

Kimmo Simola
ma. laamanni