ESPOON KÄRÄJÄOIKEUS		LAUSUNTO
Vitikka 1, 02630 Espoo			10.3.2008
Puh 01036 45000
Fax 01036 45157
espoo.ko@om.fi

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Käräjäoikeuksien kokoonpanosäännösten uudistaminen
Työryhmämietintö 2007:19

	Työryhmämietinnössä esitetään, että käräjäoikeuden kokoonpanoa koskevia säännöksiä muutetaan niin, että lautamiesten osallistumista rikosasioiden käsittelyyn supistetaan huomattavasti ja heidän osallistumisensa riita-asioiden käsittelyyn poistetaan kokonaan. Riita-asioiden osalta käräjäoikeus toteaa, että käytännössä lautamieskokoonpanot ovat jääneet niin poikkeuksellisiksi, ettei uudistuksella tältä osin ole käytännön merkitystä. Riita-asia on ratkaistu lautamieskokoonpanossa lähinnä joissain huoneenvuokra-asioissa sekä  riitaisissa lapsen huoltoa, tapaamisoikeutta tai elatusta koskevissa asioissa, jotka luonteeltaan sinänsä ovat olleet sellaisia,  että lautamiehet parhaimmillaan ovat edesauttaneet ratkaisua harkittaessa. Lautamiesten mukanaolo erityisesti lasten huoltoa ja tapaamisoikeutta koskevissa asioissa voisi edelleen olla perusteltua. Ehdotuksen mukaan laajat riita-asiat käsiteltäisiin edelleen joko yhden tai kolmen tuomarin kokoonpanossa. Käytännössä kolmen tuomarin kokoonpanossa tapahtuva riita-asian ratkaisu on lainsäätäjän päinvastaisesta tahdosta huolimatta poikkeuksellista. 

	Rikosasioiden osalta ehdotus johtaa toteutuessaan todellisiin muutoksiin. Lähtökohtaisesti ehdotus on oikeansuuntainen. Tällä hetkellä lautamieskokoonpanossa käsitellään suuri joukko asioita, jotka eivät näin laajaa kokoonpanoa tarvitse. Perusteluina lautamiesjärjestelmän säilyttämiseksi on ehdotuksessakin mainittu luottamuksen ylläpitäminen tuomioistuinlaitokseen. Mikäli lautamiesten osallistumista ratkaisutoimintaan supistettaisiin ehdotuksessa esitetyllä tavalla, vähenevät lautamieskokoonpanossa tehtävät ratkaisut siinä määrin, että voidaan perustellusti pohtia, mikä merkitys niillä on enää tuomioistuimiin tunnetun luottamuksen kannalta. 

	Kuten ehdotuksessakin todetaan, lautamieskokoonpanossa käsitellään runsaasti oikeus- ja tosiasiakysymysten osalta selviä ja rangaistuskäytännöltään vakiintuneita, rutiiniluonteisia rikosasioita. Voimassa olevien säännösten mukaan lautamieskokoonpanossa on käsiteltävä myös sellaisia suulliseen käsittelyyn meneviä rikosasioita, jotka tuomari voi kirjallisessa menettelyssä ratkaista yksin. Tältä osin esitys on johdonmukainen ja korjaa voimassa olevassa laissa olevan, tuomioistuimen kokoonpanoa koskevan ristiriidan. 

	Työryhmän ehdotuksessa on esitetty lautamieskokoonpanoissa istuttavien rikosasioiden merkittävää supistamista rajaamalla tässä kokoonpanossa ratkaistavat asiat ankarammin sanktioituihin tekoihin. Asioiden jakamisen ja työn suunnittelun kannalta on tärkeää, että kokoonpanokysymys on yksiselitteisesti ja helposti arvioitavissa haastehakemuksen perusteella. Tämän vuoksi ehdotuksessa on valittu mittapuuksi enimmäisrangaistus, joka sinänsä täyttää tämän yksiselitteisyyden vaatimuksen. Niinikään esitetty kahden vuoden enimmäisrangaistus on perusteltu valinta,  mikäli lautamiesjärjestelmä halutaan vielä jossain laajuudessa säilyttää. Lakiehdotuksen 6 §:n 9. kohta on käräjäoikeuden käsityksen mukaan tarpeeton, koska lienee selvää, että mikäli yksi tuomari on toimivaltainen käsittelemään esimerkiksi törkeän varkauden, on hän ilman eri säännöstäkin toimivaltainen ratkaisemaan yritysasteelle jääneen teon. Mikäli 9. kohta katsotaan välttämättömäksi, on siihen selvyyden vuoksi lisättävä myös ainakin avunanto ja yllytys. 
	
	Lautamiesjärjestelmän säilyttämistä on ehdotuksessa perusteltu pääasiassa tuomioistuimen luottamusta ja arvostusta koskevilla näkökohdilla. Luottamusta tuomioistuimiin lisää kuitenkin ennen kaikkea oikeudenmukaisiksi koetut ratkaisut, jotka tehdään riittävän joutuisasti. Käräjäoikeuden kokoonpanoa harkittaessa ratkaisuperusteena tulisi olla taloudellisten näkökohtien sijaan tai ainakin niiden rinnalla ratkaisutoiminnan laatu. Kokoonpanokysymyksiä olisikin arvioitava tästä näkökulmasta. Enimmäisrangaistus ei anna kuvaa tulevasta oikeudenkäynnistä eikä se ohjaa lautamiesten osallistumista sellaisiin asioihin, joissa asian laatu huomioon ottaen lautamiesten mukanaolo johtaisi ratkaisun kannalta parempaan lopputulokseen. Tällä perusteella on tarkoituksenmukaista sekä ratkaisutoiminnan että myös lautamiesten oikeusturvan kannalta rajata ehdotuksessa esitetyllä tavalla lautamieskokoonpanojen ulkopuolelle oikeudellisesti vaikeat ja laajat rikosasiat. Mahdollisuus ratkaista tällaiset asiat kolmen tuomarin kokoonpanossa on perusteltu. Ruotsin oikeudenkäymiskaaren mallin mukaisesti harkittavaksi voitaisiin ottaa myös mahdollisuus käyttää asiantuntijoita tuomioistuimen kokoonpanossa. Tällaisia asioita voisivat olla muun muassa vaikeimmat talousrikokset sekä myös perheasiat, joissa asiantuntijajäsenenä voisi olla esimerkiksi lapsen kuulemiseen erikoistunut psykologi. 

	Tuomarin kannalta suurin hyöty lautamiehistä on näytön ja erityisesti sen uskottavuuden arvioinnissa sellaisissa rikosasioissa, joissa vastaaja on kiistänyt teon. Sen sijaan myönnetyissä rikosasioissa lautamiesten osallistumisella ratkaisutoimintaan ei enimmäisrangaistuksesta riippumatta juurikaan ole merkitystä. Vastoin työryhmän kantaa käräjäoikeus katsoo, että vaikka vakavissa teoissa tunnustaminen ei yksin riitä näytöksi asiassa, näissä asioissa harvoin on sellaisia näytön arviointiin liittyviä ongelmia, että lautamiesten osallistuminen tämän vuoksi olisi tarpeellista. Kuten ehdotuksessakin on todettu, ei kokoonpanon määräytyminen tunnustamisen perusteella kuitenkaan ole ongelmaton. Selvää on, että näytön tarve saattaa esitutkinnan jälkeen muuttua, jolloin lautamiesten tarve voitaisiin joutua uudelleen arvioimaan. 

	Ehdotuksessa ei ole esitetty notaarin ja käräjäviskaalin toimivaltaan muutoksia, mutta ehdotuksesta toteutuessaan seuraisi, ettei notaari enää lainkaan ratkaisi asioita lautamieskokoonpanossa. Notaarien osalta ehdotukseen jää myös se ristiriita, että notaari voi ratkaista kirjallisessa menettelyssä asian, jossa enimmäisrangaistus on kaksi vuotta vankeutta, mutta suullisessa käsittelyssä vain asian, jonka enimmäisrangaistus on yksi vuosi kuusi kuukautta. 

	Käytännössä ehdotus vähentäisi notaarien istumien rikosasioiden määrää niin paljon, että käräjäoikeuden tuomariresurssit eivät missään tapauksessa riitä kompensoimaan tätä vajausta. Notaarin koulutuksen kannalta tämä on myös selkeä epäkohta. Kun kirjallinen menettely jo osaltaan on vähentänyt notaareiden istunnoissa ratkaistavien asioiden määrää, kaventavat nyt ehdotetut uudistukset entisestään notaarin auskultointiaikanaan saamaa istuntokokemusta. Toisaalta notaarien mukaantulo kolmen tuomarin kokoonpanoihin rikosasioissa tuo auskultointiin sitä tietoa tuomarintyöstä, mitä vaille notaarit liian usein nykyään jäävät. 

	Edellä sanotun perusteella käräjäoikeus ehdottaa harkittavaksi, että notaarin ja käräjäviskaalin toimivallan muuttamista niin, että he voivat ratkaista asian, jonka enimmäisrangaistus on kaksi vuotta vankeutta kuitenkin niin, että tuomittavalle vankeusrangaistukselle säädetään enimmäismäärä, esimerkiksi neljä tai kuusi kuukautta. Ellei tätä pidetä mahdollisena, on tuomariresursseja lisättävä.

	Lautamieskokoonpanojen rajoittaminen koskemaan vain vakavampia rikoksia johtaa tuomioistuimessa säästöihin, jotka on täysimittaisesti kohdennettava tuomariresursseihin. Tuomioistuimiin tunnetun luottamuksen kannalta on tärkeää, että kaikki ne asiat, jotka laatunsa tai laajuutensa vuoksi edellyttäisivät kolmen tuomarin kokoonpanoa myös tosiasiassa voitaisiin ratkaista tällaisessa kokoonpanossa. Riita-asioiden käsittelykokoonpanoista saadun kokemuksen valossa on ennustettavissa, että nykyresurssein kolmen tuomarin kokoonpanon käyttö rikosasioissa jää käytännössä vähäiseksi. 

	Lausunnon on valmistellut käräjätuomari Eeva Tikka.

	Laamanni	Olli Saunanoja