Liikenne- ja viestintäministeriö

LVM:n lausuntopyyntö ns. LIIVI-hanketta koskevasta hallituksen esityksestä

Liikenne- ja viestintäministeriö on pyytänyt Rajavartiolaitokselta lausuntoa laatimastaan luonnoksesta hallituksen esitykseksi eduskunnalle laiksi Liikenneviraston liikenteenohjaus- ja hallintapalveluiden muuttamisesta osakeyhtiöksi sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksi. Esityksessä on tarkoitus tehdä muutoksia muun muassa meripelastuslakiin, aluevalvontalakiin ja alusliikennepalvelulakiin. Rajavartiolaitoksen esikunta toimii samalla sisäministeriön rajavartio-osastona ja se lausuu asiassa seuraavaa:

Johdanto

Rajavartiolaitos on meripelastuslaissa tarkoitettu johtava meripelastus-viranomainen ja se huolehtii käytännössä merialueen vesiliikenne-valvonnasta. Ympäristöministerin ja sisäministerin välisen yhteisymmärrys-pöytäkirjan ja hallitusohjelman mukaisesti on valmisteltu hallituksen esitys pelastuslain muuttamiseksi vuoden 2019 alusta siten, että Rajavartiolaitos olisi jatkossa merellisten ympäristövahinkojen johtava torjuntaviranomainen, joka koordinoisi torjuntatoimen suunnittelua ja varautumista koko merialueen osalta sekä käskyttäisi alusta, jos aluksesta aiheutuisi ympäristövahingon vaaraa merellä. Samalla merenkulun ympäristönsuojelulakia muutettaisiin siten, että Rajavartiolaitos olisi johtava valvontaviranomainen aluksista veteen menevien päästöjen valvonnassa. Lisäksi Rajavartiolaitosta koskeva rikostorjuntalaki on juuri hyväksytty eduskunnassa ja se tulee voimaan 1.4.2018. Rajavartiolaitos tutkisi vesiliikenteessä tapahtuvien rikosten lisäksi jatkossa myös kauppamerenkulussa tapahtuvia merilain 20 luvun rikoksia.

Rajavartiolaitos on aluevalvontalaissa tarkoitettu aluevalvontaviranomainen ja se turvaa alueellista koskemattomuutta tarvittaessa voimakeinoin. Rajavartiolaitos myös tutkii kaikki epäillyt Suomen alueeseen kohdistuneet alueloukkaukset.

Rajavartiolaitos hoitaa Suomen merialueella kaiken kaikkiaan 22 eri viranomaistehtävää. Rajavartiolaitos on jatkuvassa 24/7 valmiudessa vuoden ympäri oleva toimintakykyinen monialainen merellinen viranomainen, jolla on näiden vaatimusten mukaisesti koulutettu ammattitaitoinen henkilöstö ja toiminnan edellyttämä aluskalusto ilma-aluksineen sekä tekninen valvontavälineistö. Rajavartiolaitos on nykyaikainen Eurooppalainen Rannikkovartioviranomainen ja osa Eurooppalaista Raja- ja merivartiostoa, johon kuuluvat Euroopan Raja- ja merivartiovirasto Frontex, Euroopan meriturvallisuusvirasto EMSA, Euroopan Kalastuksenvalvontavirasto EFCA sekä EU-jäsenvaltioiden rajavalvontaa suorittavat merivartiostot.

Ehdotettavat säädöskorjaukset

Edellä mainittuun viitaten Rajavartiolaitos esittääkin tehtäviksi lausunnolla olevan hallituksen esityksen liitelakiin 2. aluevalvontalain muuttamisesta ja liitelakiin 3. alusliikennepalvelulain muuttamisesta seuraavat korjaukset:

Alusliikennepalvelulain meritilannekuvan tuottamista koskevaan 16 a §:ään tulee lisätä jo pykälän yksityiskohtaisissa perusteluissa esiin tuotu kohta, että meritilannekuvaa tuotetaan maksutta. Näin ollen pykälä esitetään muutettavaksi muotoon, että Liikenneviraston tulee tuottaa korvauksetta ajantasaista meriliikenteen tilannekuvaa alusliikennepalvelujen tarjoajan avustamana puolustus- ja turvallisuusviranomaisille. Tämä seikka on ollut esillä jo koko valmisteluprosessin ajan ja siitä tulee säätää lain tasolla eikä pelkästään mainita pykälän perusteluissa.

Alusliikennepalvelulain 17 ja 23 §:ään tulee lisätä selkeä ilmoitusvelvollisuus myös Rajavartiolaitokselle. Näin ollen Liikennevirasto olisi velvollinen välittömästi ilmoittamaan 17 §:n 2 ja 3 momentin mukaisista päätöksistään Rajavartiolaitokselle. Lisäksi VTS-palveluntarjoajan olisi ilmoitettava viipymättä saamansa 23 §:n 1 momentin mukaiset ilmoitukset myös Rajavartiolaitokselle. Perusteena ovat Rajavartiolaitoksen tehtävät johtavana meripelastusviranomaisena sekä tulevat tehtävät merialueen ympäristövahinkojen torjuntatoimien johtajana ja aluksista veteen menevien päästöjen johtavana valvontaviranomaisena ja merellisten rikosten esitutkintaviranomaisena. Mainittuihin tehtäviin liittyy 24/7 varautumis- ja reagointivelvoite, mikä edellyttää välitöntä tiedonkulkua mahdollisista vaara- ja riskitilanteista suoraan Rajavartiolaitoksen merialueen valvontaa suorittaviin merivartiostojen johtokeskuksiin.

Alusten suojapaikkaan vastaanottamista koskeviin alusliikennepalvelulain 20 b ja c §:iin tulee muuttaa vastuuviranomaiseksi Liikenneviraston sijaan Rajavartiolaitos. Tehtävä sopii parhaiten Rajavartiolaitoksen hoidettavaksi sekä valvonnan ja toimenpiteiden tehokkaan toteuttamisen että suojapaikkaan ohjattavaan alukseen samanaikaisesti kohdistettavien muiden mahdollisten toimenpiteiden turvaamiseksi. Muutos on välttämätön ottaen huomioon Rajavartiolaitoksen tehtävät meripelastusta ja öljyvahinkojen torjuntaa merialueella johtavana viranomaisena. Näin samalla vältyttäisiin mahdolliselta toimivaltaristiriidalta kahden eri viranomaisen välillä, jos Liikennevirasto määräisi alusta eri tavalla kuin Rajavartiolaitos omien vastuullaan olevien toimenpiteiden toteuttamiseksi. Myös itse alusta kohtaan olisi selkeämpää, että siihen kohdistuvat toimenpiteet hoidetaan yhden viranomaisen toimesta. Menettely olisi myös viranomaistoiminnan näkökulmasta kustannustehokkainta. Mainittakoon lisäksi, että kauppa-aluksiin kohdistettaviin pakkotoimiin liittyy usein mittava vahingonkorvausvastuu, joten päätösten keskittäminen yhdelle viranomaiselle olisi tämäkin huomioiden perusteltua. Useimmissa Euroopan rantavaltioissa ja Pohjoismaissa Ruotsia lukuun ottamatta suojapaikkaan ohjaaminen kuuluu rannikkovartiointia hoitavan viranomaisen tehtäväksi.

Aluevalvontalain aluevalvonnan tilannekuvaa koskevan 30 a §:n 1 momentin viimeiseen virkkeeseen tulee lisätä myös Rajavartiolaitos. Rajavartiolaitoksella tulisi siis aluevalvontaa merialueella suorittavana ja alueellista koskemattomuutta turvaavana viranomaisena olla sama oikeus tilannekuvaa varten saada korvauksetta alusliikennepalvelujen tarjoajalta tietoja meriliikenteestä sekä muita aluevalvonnan kannalta merkityksellisiä tietoja kuin Puolustusvoimilla.

Lopuksi teknisenä huomiona todetaan, että meripelastuslain 4 §:n 3 momentin ilmailulakia koskevan säädösviittauksen säädösnumero tulisi korjata muotoon 864/2014.

Merialueen valvonnan ja METO-toiminnan turvaamisesta

Merialueen tehokkaan valvonnan ja toimintojen koordinoinnin vuoksi Rajavartiolaitos pitää välttämättömänä myös sitä, että VTS-toiminnot jaetaan jatkossakin yhteistoiminnan turvaamiseksi ja varautumisen varmistamiseksi kahden eri keskuksen hoidettaviksi. Turku VTS toimii samoissa tiloissa meripelastuskeskuksena toimivan Länsi-Suomen merivartioston johtokeskuksen kanssa ja Helsinki VTS Suomenlahden merivartioston meripelastuslohkokeskuksen kanssa ja ne tekevät jatkuvaa päivittäistä koordinaatiota ja yhteistyötä keskenään.

Rajavartiolaitos korostaa METO-viranomaisten tiiviin yhteistyön ja meritilannekuvan vaihdon jatkumisen tärkeyttä tulevaisuudessakin. METO-viranomaisten välisen tiedonvaihdon ja muun yhteistyön kustannuksia ei myöskään saa lisätä nykyisestä. VTS-palveluntarjoajan tulevaisuudessa tuottama tilannekuva tulee jatkossakin olla kattavuudeltaan ja laadultaan vähintään nykyisen tasoinen. Tämä edellyttää sensoriverkoston (tutkat ja kamerat) jatkuvaa ylläpitämistä ja kehittämistä. Tiedonkulku merialueen alusliikenteen ajantasaisesta tilannekuvasta on Rajavartiolaitokselle aluevalvontaviranomaisena välttämätöntä samoin tavoin kuin Puolustusvoimille ottaen huomioon erityisesti se, että tiettyjen merialueiden ja saariston osalta aluevalvonnan suorittaminen on käytännössä ensisijaisesti Rajavartiolaitoksen vastuulla.

Rajavartiolaitokselle tulee tuottaa jatkossakin yhtä kattavaa ja samantasoista meritilannekuvaa kuin Liikennevirasto tuottaa nykyisin. Tämä edellyttää Liikennevirastolta ja tulevalta yhtiöltä sensorijärjestelmän ylläpitoa edelleenkin. Mikäli suunnitelmissa on yhtiöittämisen kautta ajaa verkostoa joltakin osin alas, tulee sen aiheuttamat taloudelliset vaikutukset valtionhallinnolle tunnistaa ja kirjata ehdotettavan hallituksen esityksen yleisperustelujen viranomaistoiminnalle aiheutuviin taloudellisiin vaikutuksiin. Rajavartiolaitoksen tekemien laskelmien mukaan, jos Liikenneviraston nykyisin ylläpitämä ja METO-viranomaisten yhteiskäytössä oleva tutka-asema lakkautetaan, sen korvaavan uuden tutkavalvonta-aseman perustaminen maksaa arviolta keskimäärin 200 000 euroa. Näin ollen esimerkiksi 14 merivalvontatutkan korvaaminen maksaisi arviolta lähes kolme miljoonaa euroa.

Lopuksi Rajavartiolaitos kiinnittää huomiota riittävän korkean turvallisuustason luomiseen VTS-palveluntarjoajan toimintoihin. Tämä koskee yhtä lailla sekä kiinteistöturvallisuutta kuin laite- ja henkilöstöturvallisuuttakin. Aluevalvontalain salassa pidettävän tiedon antamista koskevan 37 §:n muutoksella VTS-palveluntarjoajalle säädettäisiin oikeus aluevalvontaa koskevan salaisen tiedon saamiseen ja myös hallussapitoon. Tämä oikeus edellyttää turvallisuusluokitellun tiedon käsittelyn vaatimia auditointeja ennen yhtiön toiminnan aloittamista. Nämä ehdot tulisi tarkoin määrittää Liikenneviraston liikenteenohjaus- ja hallintapalveluiden muuttamisesta osakeyhtiöksi annettavan lain luovutuksen ehtoja koskevan 3 §:n nojalla annettavassa valtioneuvoston määräyksessä.

Rajavartiolaitoksen apulaispäällikkö

Kenraalimajuri	Ilkka Laitinen

Rajavartioylitarkastaja	Pertti Normia

Asiakirja on sähköisesti allekirjoitettu asianhallintajärjestelmässä. Rajavartiolaitos 18.01.2018 klo 15:19. Allekirjoituksen oikeellisuuden voi todentaa kirjaamosta.