7.5.2012								
Maahanmuutto-osasto
Sisäasiainministeriö

Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi ulkomaalaislain muuttamisesta; lasten säilöönotto

Pakolaisneuvonta ry:n lausunto

Pakolaisneuvonta ry kiittää mahdollisuudesta lausua esityksestä ulkomaalaislain muuttamisesta lasten säilöönottoa koskien.

Pakolaisneuvonta pitää erittäin tärkeänä, että ilman huoltajaa maahan saapuneiden lasten säilöönotosta luovutaan. Tältä osin ehdotus on selkeä ja saattaa Suomen lainsäädännön kansainvälisten velvoitteiden edellyttämälle tasolle. Pakolaisjärjestöt ovat jo vuosia ilmaisseet huolensa siitä, että alaikäisiä, ilman huoltajaa tulleita lapsia on sijoitettu säilöönottoyksikköön, jossa olosuhteet ovat täysin sopimattomat lapsille.

Pakolaisneuvonta katsoo, että säilöönoton kielto tulee ulottaa koskemaan kaikkia lapsia. Esityksessä mahdollistetaan edelleen huoltajansa kanssa maahan saapuneiden lasten säilöönotto. Lukuisat käytännön tapaukset viime vuosina ovat osoittaneet, että erityisen ongelmallisia ovat yksinhuoltajaperheiden säilöönotot. Näiden lasten kohdalla säilöönottoajat ovat kestäneet jopa useita kuukausia.  Metsälän säilöönottoyksiköstä tehtiin vuonna 2011 viisi lastensuojeluilmoitusta, mikä osoittaa selvästi, että säilöönotto on ollut lapsen edun vastaista. Näissä tapauksissa on myös korostunut se, että haavoittuvassa asemassa olevien erityistarpeiden arvioiminen ja huomioonottaminen olisi ensiarvoisen tärkeää sekä säilöönottopäätöstä tehtäessä että sijoittamisessa.  

Säilöönoton kiellon ulottamista kaikkiin lapsiin yhdenvertaisuusperiaatteen mukaisesti puoltaa myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuoreet tuomiot, jossa katsottu, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklaa rikotun, kun lapsia on pidetty suljetussa säilöönottokeskuksessa (esim. Muskhadzhiyeva- ja Mubilanzila Mayeka vs Belgia ja Kaniki Mitunga vs. Belgia).

Pakolaisneuvonta katsoo, että säilöönoton rajoitukset tulisi ulottaa myös muihin erityisen haavoittuvassa asemassa oleviin ryhmiin. Erityisen haavoittuvassa asemassa olevia – esimerkiksi lapsia, vanhuksia, raskaana olevia naisia, fyysisesti tai psyykkisesti vammautuneita, kidutuksen uhreja ja traumatisoituneita henkilöitä - ei tulisi lähtökohtaisesti ottaa lainkaan säilöön. Haavoittuvassa asemassa olevien säilöönotto tulisi olla mahdollista vain erityisen poikkeuksellisessa tilanteessa, viimesijaisena keinona jos mikään muu turvaamistoimi ei sovellu. Tuolloin pitäisi varmistaa esimerkiksi riippumattoman terveydenhuollon asiantuntijan toimesta, että säilöönotto ei heikennä hakijan terveyttä. Lakiin tulisi vähintään erikseen kirjata, että myös säilöönotosta päätettäessä hakijan haavoittuva asema tulee ottaa huomioon.  

Pykäläkohtaiset kommentit 

Pakolaisneuvonta korostaa, että säilöönoton kielto tulee ulottaa yhdenvertaisuusperiaatteen mukaan koskemaan kaikkia lapsia. Mikäli vielä tässä vaiheessa asiaa ei pystytä lain tasolla korjaamaan, tulee esitykseen kirjata, että asia arvioidaan kiireellisesti. Pakolaisneuvonta katsoo, että tässä vaiheessa lakiin on vähintäänkin tehtävä selkeitä tarkennuksia säilöönoton käytöstä, mikäli huoltajan kanssa olevien lasten säilöönottoa tullaan vielä jatkamaan. 

Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuore oikeuskäytäntö tulisi ottaa huomioon kirjaamalla lakiin se, että alaikäinen voidaan ottaa säilöön vain silloin, jos sijoittaminen on mahdollista lapsen edun ja erityistarpeet takaaviin oloihin. Sijoittaminen aikuisten säilöönottoyksikköön tulisi selkeästi kieltää. 

Esityksessä ehdotetaan, että Metsälän säilöönottoyksikköön varattaisiin omat tilat lapsiperheille laajentamalla säilöönottoyksikköä vastaanottokeskuksen puolelle. Vaikka perheille varattaisiin säilöönottoyksikköön erilliset tilat, ei tämä edelleenkään takaisi lapsen erityistarpeiden huomion ottamista eikä esimerkiksi oikeutta koulunkäyntiin ja ulkoiluun. 

Lapsiperheiden kohdalla yksi vaihtoehto voisi olla Belgian mallin mukaiset perheyksiköt. Yksiköissä työskentelee valvojia, joille perheenjäsenten tulee ilmoittautua päivittäin sekä aina asunnosta poistuessaan. Sääntönä on myös se, ettei koko perhe voi olla yhtä aikaa yksiköstä pois, vaan että aina yksi (aikuinen) jää yksikköön. Koko perheen täytyy olla yöt yksikössä. Malli mahdollistaa lasten koulunkäynnin ja mahdollisuuden ulkoiluun mahdollisimman normaalilla tavalla.

Säilöönoton tulisi olla lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen edellyttämin tavoin viimesijaista ja mahdollisimman lyhytkestoista. Viimesijaisuuden osalta lakiehdotus merkitsee parannusta nykytilanteeseen. Pakolaisneuvonta katsoo, että lakiin tulisi selkeästi kirjata enimmäisaika alaikäisen säilöönotolle.  

122 §
Ehdotetun esityksen 122 §:n mukaan lapsi voidaan ottaa säilöön huoltajansa kanssa lainkohdassa erikseen määritellyin edellytyksin. Ehdotuksen mukaan lapsen säilöön ottaminen edellyttää, että lapsi ja hänen huoltajansa otetaan säilöön 121 §:n 1 tai 3 kohdan nojalla, joiden osalta viittaan jäljempänä esitettyyn.

Pakolaisneuvonnan mukaan lakiin tulee lisätä, että lapsen säilöönotto edellyttää, että hänet voidaan sijoittaa erikseen lapsille tai perheille tarkoitettuihin tiloihin, joissa voidaan turvata lapsen erityistarpeet. Lasta ei saa sijoittaa aikuisille tarkoitettuun säilöönottoyksikköön, samoihin tiloihin aikuisten kanssa. 

Henkilön iän ollessa epäselvä häntä tulee kohdella lapsena, ellei ole aivan ilmeistä, että henkilö on kiistatta täysi-ikäinen eli alaikäisyyden mahdollisuus on poissuljettu. 
Koska on kyse henkilökohtaiseen vapauteen puuttumisesta, on ensisijaisen tärkeää, että epäselvässä tilanteessa asia tulkitaan hakijan eduksi. Viime vuosina on ollut useita tilanteita, että ns. Dublin -tapauksissa turvapaikanhakija on merkitty täysi-ikäiseksi toisen EU-jäsenvaltion, esimerkiksi Kreikan, Italian tai Maltan rekisterimerkinnän perusteella. Väärä tulkinta aikuiseksi merkitsisi ilman huoltajaa olevan alaikäisen kohdalla suoraan lainvastaista, alaikäisen säilöönottoa ja sitä, ettei lapsen etua oteta huomioon. Vähintään esitykseen tulisi yksiselitteisesti kirjata, että henkilön iän ollessa epäselvä häntä tulee kohdella lapsena eikä häntä näin ollen saa ottaa säilöön ennen kuin hänen ikänsä on oikeuslääketieteellisellä tutkimuksella selvitetty. 

121 § 1-kohta

Ulkomaalaislain 121 §:n 1 kohdan mukaan ulkomaalainen voidaan ottaa säilöön jos hänen henkilökohtaiset ja muut olot huomioon ottaen on perusteltua aihetta olettaa, että hän piileskelemällä tai muulla tavoin menetellen estää tai huomattavasti vaikeuttaa itseään koskevaa päätöksentekoa tai maasta poistamistaan koskevan päätöksen täytäntöönpanoa. Kohta on tällaisena liian tulkinnanvarainen. Pakolaisneuvonta korostaa, että lain tulee olla mahdollisimman yksiselitteinen, sillä käytännössä kynnys ottaa turvapaikanhakija säilöön on usein liian matala ja lisäksi se vaihtelee paikkakunnasta ja viranomaisesta riippuen. 

Lainkohtaa tulisi rajata niin, että piileskelyn vaaraa arvioidessa asetettaisiin tarkat kriteerit sille, milloin henkilön voidaan olettaa piileskelemällä tai muulla tavoin menetellen estää tai vaikeuttaa itseään koskevaa päätöksentekoa tai maasta poistamistaan koskevan päätöksen täytäntöönpanoa. Tällä hetkellä säilöönoton perusteeksi kyseisen kohdan nojalla riittää se, että henkilö on käännyttämispäätöksen tiedoksi saadessaan ilmaissut sanallisesti vastustavansa maasta poistamistaan. Myös palautusdirektiivin mukaan laissa tulisi objektiivisin perustein määritellä ”pakenemisen vaara” eli milloin yksittäistapauksessa on syytä olettaa, että ulkomaalainen saattaa paeta (palautusdirektiivi 2008/115/EY,  3 artiklan 7 –kohta) .

121 § 3-kohta
Ulkomaalaislain 121 §:n 3 kohdan mukaan ulkomaalainen voidaan ottaa säilöön jos ulkomaalaisen henkilökohtaiset ja muut olot huomioon ottaen on perusteltua aihetta olettaa hänen syyllistyvän rikokseen Suomessa. Laissa eikä sen esitöissä ei ole mitenkään määritelty minkälaisissa tapauksissa kyseistä lainkohtaa on perusteltua käyttää.  Myös YK:n kidutuksen vastainen komitea on esimerkiksi kesäkuussa 2011 ilmaissut huolensa siitä, että Suomessa laki mahdollistaa säilöönoton ennalta ehkäisevästi, jos henkilön voidaan olettaa syyllistyvän rikokseen. Lainkohtaa tulee näin ollen tarkentaa esimerkiksi niin, että perusteltu aihe epäillä henkilön syyllistyvän rikoksiin perustuu aiempiin toistuviin rikoksiin, joiden laatu, toistuvuus ja tekoajankohta huomioon ottaen on perusteella aihetta epäillä henkilön jatkavan rikollista toimintaa. 
128 § 2 momentti 

Esityksessä ehdotetaan ulkomaalaislain 128 §:ään uusi 2 momentti, jonka mukaan käräjäoikeuden olisi ottaessaan lapsen ja hänen huoltajansa säilöön ottamista koskevat päätökset omasta aloitteestaan uudelleen tutkittavaksi päästettävä lapsi ja hänen huoltajansa vapaaksi, jollei säilössä pidon jatkamiselle ole erityisiä syitä. Erityinen syy voisi olla esimerkiksi tilanne, jossa lapsen ja hänen huoltajansa päästäminen vapaaksi vaarantaisi käännytys- tai karkottamispäätöksen täytäntöönpanon maasta poistamisen matkajärjestelyjen ollessa jo niin pitkällä, että maasta poistamiselle olisi asetettu selkeä aikataulu. 

Käräjäoikeudet ovat äärimmäisen harvoin päästäneet huoltajansa kanssa säilöön otettuja lapsia vapaaksi, vaikka oikeudelle on esitetty painavia lastensuojelullisia perusteita eikä käännyttämisaikataulu ole ollut selvillä. Alaikäisen kohdalla käännyttämisestä vastaavalla viranomaisella tulee ole tarkka käännyttämissuunnitelma kun säilöönottopäätös tehdään käännyttämisen turvaamiseksi. Se, että käännyttämissuunnitelma ja -aikataulu edellytettäisiin vasta kahden viikon kuluttua ensimmäisestä käräjäoikeuden istunnosta, merkitsee mahdollisuutta alaikäisten säilöönottojen tarpeettomalle pitkittymiselle. Kuten myös ehdotukseen on kirjattu, niin säilöönoton pitkittyminen voi johtaa perheen tilanteen pahentumiseen ja lastensuojelutoimenpiteisiin. Tällöin maastapoistaminen voi viivästyä tai estyä kokonaan eli käytännössä säilöönotto johtaisi täysin sen tarkoituksen vastaisiin seuraamuksiin.  

Pakolaisneuvonnan esittää pykälään kirjausta, että oikeuden on päästettävä lapsi ja hänen huoltajansa vapaaksi viimeistään kahden viikon kuluttua säilöön ottamista koskevasta ensimmäisestä tuomioistuinkäsittelystä. 

Marjaana Laine
johtava lakimies
Pakolaisneuvonta ry