SUOMEN EVANKELIS-LUTERILAINEN KIRKKO EVANGELISK-LUTHERSKA KYRKAN I FINLAND
KIRKKOHALLITUS KYRKOSTYRELSEN

Helsinki	17.8.2005
Asianro	2005-00426
Asia	Hedelmöityshoitolain valmistelu

ERi o
~	1 9. 08. li~~5 r
l ~ C . , , . 1
dave

Oikeusministeriölle
Sosiaali- ja terveysministeriölle
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkohallitus on seurannut hedelmöityshoitolain valmistelua ja siitä käytyä julkista keskustelua. Lainsäädännön tarve tällä alueella on suuri ja on tärkeää, että laki saadaan aikaan. Hedelmöityshoito on laajakantoinen eettinen kysymys, joka liittyy elämän perustaviin arvoihin ja suhteisiin, ihmisarvoon, perheeseen, lapsen oikeuksiin, isyyteen ja äitiyteen. Suomalaisessa yhteiskunnassa käsitys siitä, mikä on oikein tai mikä on ihmiselle hyväksi, nousee paljolti kristillisestä arvo-pohjasta. Sen johdosta kirkkohallitus saattaa oikeusministeriön sekä sosiaali- ja terveysministeriön tietoon kantanaan hedelmöityshoidoista seuraavan.

Perhe elämän perusyksikkönä

Kristillisen uskon mukaan Jumala loi ihmisen mieheksi ja naiseksi, jotka liittyvät toisiinsa ja joiden välisestä rakkaudesta syntyy uutta, ainutlaatuista elämää. Miehen ja naisen suhteesta kasvaa perhe, joka on ihmisyhteisön perusyksikkö.

Hedelmöityshoitolain näkökulmasta tämä merkitsee sitä, että on tärkeää korostaa lap-sen oikeutta äitiin ja isään. Lapsella on oikeus syntyä perheeseen, ei ennalta määrättyyn isättömyyteen. Lapsella on oikeus vanhempiin, jotka kantavat hänestä vastuun ja rakas-tavat häntä. Lainsäädäntö on vuosisatojen ajan kamppailut kysymyksessä, kuinka löytää ja taata jokaiselle lapselle isä. Kirkkohallitus pitää tärkeänä, ettei nykylainsäädännöllä vähätellä isyyttä eikä isän merkitystä perheessä.

Kristillisen näkemyksen mukaan jokainen ihminen on yhtä arvokas riippumatta ominaisuuksistaan. Ihmiselämän arvo ei ole myöskään sidoksissa siihen, onko ihmisellä perhettä tai lapsia. Myös avioliitto on yhtä arvokas, syntyipä siihen lapsia tai ei.
Satamakatu 11 A/Hamngatan 11 A	vaihde/växel (09) 180 21	kirkkohallitus@evi.fi/kyrkostyrelsen@evl.fi	Y-tunnus/FO-nummer 0118950-3	
PL/PB 185 00161 Helsinki/Helsingfors	faksi/fax (09) 180 2350	www.evl.fi	Sampo 800010-67687	

2
Elämän arvoa ei voi mitata, sillä se on Jumalan lahja ja sellaisena pyhä. Jumala on luo-ja, elämän antaja ja ylläpitäjä. Vanhastaan kristillisessä ajattelussa on painotettu Luojan ja luodun eroa. Lääketieteen keinojen ja Luojan tehtävään puuttumisen välistä rajaa on kunnioitettava. Kaikkea, mitä tieteen avulla voidaan tehdä, ei ilman muuta ole tehtävä.

Lapsettomuus ei ole aina sairaus

Lapsettomuus on monitahoinen ilmiö, johon on monenlaisia, etenkin lääketieteellisiä ja sosiaalisia syitä. Naisen tai miehen lapsettomuus voi johtua siitä, että kumppania ei ole löytynyt. Samaa sukupuolta oleva pari ei voi saada yhteisiä biologisia lapsia. Näissä tapauksissa lapsettomuus on biologinen tosiasia eikä liity sairauteen eikä fyysiseen syyhyn. Lapsettomuus voi myös olla vapaaehtoinen valinta.

Avioparin toisella tai molemmilla osapuolilla voi olla sairaudesta tai muusta lääketieteellisestä tekijästä johtuva heikentynyt kyky saada biologista lasta. Vaikka lasta toivottaisiin, hedelmöittyminen ei onnistu tai raskaus päättyy keskenmenoon.

Jumalan työtoverina ihmisellä on oikeus parantaa lääketieteen avulla sairauksia ja häiriöitä. Hoitojenkin avulla aikaan saatu uusi elämä, lapsi, on kristillisen käsityksen mukaan Jumalan teko, lahja. Lapsen syntymä on aina ihme.

Tahaton lapsettomuus tuottaa syvää surua. Toive oman, biologisen lapsen saamisesta on voimakas ja saa monet etsimään apua lääketieteen mandollistamin keinoin.

Joidenkin ihmisten osana on lapsettomuus. On pareja, jotka eivät vuosienkaan hoidon jälkeen saa lasta. Myös lapsettoman elämä on arvokasta ja hyvää. Toisille adoptio on hyvä vaihtoehto, toisille elämä antaa muita tehtäviä. Adoptiotoiminta on tärkeää ja kannatettavaa muun muassa siksi, että siinä orpo tai koditon lapsi voi saada perheen ja perhe kaipaamansa lapsen.

Lapsen saaminen kuvataan nykyisin käytävässä keskustelussa usein subjektiiviseksi oikeudeksi — jopa ihmisoikeudeksi. Kuitenkaan lapsen saaminen ei ole ihmisoikeus. Kaikilla ei ole mandollisuutta saada omaa lasta. Tämä on yksi elämän kivuista, joita ihmisten eteen voi tulla. Menetysten tai pettymysten jälkeen elämä voi kuitenkin olla hyvää ja täyttä. Naisen arvo ei ole sidoksissa äitiyteen eikä miehen arvo isyyteen. Lapsettoman ihmisen elämä on yhtä arvokas kuin lapsia saaneen ihmisen elämä.

Lapsen oikeudet etusijalla

Hedelmöityshoitolakia laadittaessa on tärkeää käsitteellisesti erottaa lääketieteellisistä syistä ja muista syistä annettava hedelmöityshoito. Lain lähtökohtana tulee olla, että
Satamakatu 11 A/Hamngatan 11 A	vaihde/växel (09) 180 21	kirkkohallitus@evl.fi/kyrkostyrelsen@evl.fi	Y-tunnus/FO-nummer 0118950-3	
PL/PB 185 00161 Helsinki/Helsingfors	faksi/fax (09) 180 2350	www.evl.fi	Sampo 800010-67687	

i

3
etsitään erityisesti hoitojen avulla syntyvien lasten parasta. Lapsen tarpeet on asetettava vanhempien tarpeiden edelle.

Lainsäädännön tehtävä on turvata hedelmöityshoitojen avulla syntyneen lapsen oikeudellinen asema. Hedelmöittymistapa ei saa millään tavoin vaikuttaa hänen asemaansa perheen tai yhteiskunnan jäsenenä.

Kaikessa lääketieteellisessä toiminnassa tulee kunnioittaa ihmisarvoa (min. Unescon ihmisen perimää ja ihmisoikeuksia koskeva yleismaailmallinen julistus 1997, Euroopan neuvoston biolääketiedesopimus 1997). Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2000) 1 artiklan mukaan "ihmisarvo on loukkaamaton. Sitä on kunnioitettava ja suojeltava". Tämä korostuu erityisesti elämänalkua koskevissa toimenpiteissä, jolloin ihmisen biologiaa ei voi sivuuttaa.

YK:n Lasten oikeuksien julistus (1989) korostaa mm. seuraavia periaatteita: lasten edun tulee olla kaikessa harkinnassa etusijalla ja on pyrittävä lapsen kehityksen kannalta suotuisaan ympäristöön. Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2000) 24 artiklan mukaan kaikissa lasta koskevissa viranomaisten tai yksityisten laitosten toimissa on ensisijaisesti otettava huomioon lapsen etu.

On lapsen etu, että noudatetaan luonnonmukaisuutta siinä, minkä ikäisille naisille hedelmöityshoitoja voidaan antaa. Lapsen saatuaan vanhempien tehtävänä on huolehtia tästä aikuisuuteen asti.

Lähtökohtaisesti lapsella on oikeus vanhempiinsa, isään ja äitiin. Ei ole toivottavaa, että lain turvin saatettaisiin maailmaan lapsia, joilla ei ole isää. Näin ollen hedelmöityshoitoja yksin eläville naisille tai naispareille ei pidä sallia.

Useimmilla ihmisillä on tarve tietää omat biologiset juurensa. Tämä on tärkeää identiteetin kannalta. Hedelmöityshoidon tuloksena syntyneen lapsen asemaa voi tässä mielessä verrata adoptoidun lapsen asemaan. Psykologisesti, oman identiteetin kannalta oma tausta on erittäin merkittävä ja sen tietämisen tarve voi nousta oman ikääntymisen ja omien lasten kautta suureksi. Oman biologisen taustan selvitystä voi pitää myös ihmisoikeuskysymyksenä. Täysi-ikäisellä tulee olla oikeus saada tieto biologisesta äidistään ja isästään. Toisaalta se, että luovuttajan sukusoluilla hedelmöitetty lapsi voi saada aikanaan tiedon, voi vaikuttaa heikentävästi perheen dynamiikkaan, olla ulkopuolinen uhka vanhemmuudelle. Tämä on hyvä ottaa huomioon hoitoihin liittyvässä neuvonnassa.

Luovutettujen sukusolujen käyttö

Suhtautuminen luovutettujen sukusolujen käyttöön vaihtelee eri uskonnoissa ja myös kristillisten kirkkojen välillä. Katolisen ja ortodoksisen kirkon mukaan muiden
Satamakatu 11 A/Hamngatan 11 A	vaihde/växel (09) 180 21	kirkkohallitus@evl.fi/kyrkostyrelsen@evl.fi	Y-tunnus/FO-nummer 0118950-3	
PL/P13185 00161 Helsinki/ Helsingfors	faksi/fax (09) 180 2350	www.evl.fi	Sampo 800010-67687	

4

kuin aviopuolisoiden sukusolujen käyttö on kielletty, sillä vanhempien ja lasten perimän aitoa yhtenäisyyttä pidetään olennaisena. Luovutettujen sukusolujen käytön nähdään heikentävän avioliiton merkitystä. Juutalaisen uskon mukaan hedelmöityshoidot ovat sallittuja, mutta vain aviopuolisoille ja lähtökohtaisesti vain aviopuolison sukusoluilla. Islamin mukaan vain avioliitossa oleville sallitaan keinohedelmöitysmenetelmien käyttö ylipäätään ja vain aviopuolison sukusoluilla.

Suomen ev.-lut. kirkon lausunnot ovat luovutettujen sukusolujen käytön osalta vaihdelleet olosuhteiden ja tietämyksen muuttuessa. Tälläkin hetkellä kirkossa on asiasta eri mielipiteitä.

Piispainkokous on vuonna 1985 antamassaan lausunnossa asettunut kielteiselle kannalle heterologiseen inseminaatioon. Silloin haluttiin painottaa biologisen isyyden merkitystä ja näin tukea vanhemmuutta ja perhettä. Vuonna 1997 hedelmöityshoitotyöryhmän mietinnöstä antamassaan lausunnossa kirkkohallitus korosti sosiaalisen vanhemmuuden merkitystä perheelle. Luovutettujen sukusolujen käyttämisen keskeisenä edellytyksenä pidettiin sitä, että molemmat puolisot hyväksyvät sen. Kirkkohallitus on edelleen sitä mieltä, että tämä on luovutettujen sukusolujen käytön keskeinen edellytys.

Nykyinen kirkkohallitus liittyy kuitenkin niiden kirkkojen kantaan, joiden mielestä keinohedelmöityksessä tulisi käyttää vain aviopuolisoiden sukusoluja. Ellei niitä voida käyttää, keinohedelmöityksestä olisi luovuttava. Tässä lausunnossa otetaan kuitenkin kantaa myös siihen, mitkä kirkon kannalta ovat hedelmöityshoitojen vähimmäisedellytykset, jos luovutettujen sukusolujen käyttö sallitaan.

Kenelle hoitoja voidaan antaa?

Kirkon opetuksen mukaan ihanteena on naisen ja miehen välinen elinikäinen avioliitto, julkinen ja laillinen sopimus yhteiselämästä. Tämä on turvallisin parisuhteen muoto etenkin lasten kannalta. Kirkkohallituksen mielestä hedelmöityshoitoja voidaan antaa aviopareille. Mikäli hedelmöityshoitojen piiriin tulevaa joukkoa halutaan laajentaa, se tulee rajoittaa eri sukupuolta oleviin pareihin, joissa molemmat osapuolet myös juridisesti sitoutuvat hoitojen avulla mandollisesti syntyvän lapsen vanhemmiksi — siinäkin tapauksessa, että käytetään luovutettuja sukusoluja. Jokainen perhe ratkaisee itse, kertooko se lapselle tämän alkuperästä. Aikuisen tulee saada halutessaan tieto biologisesta alkuperästään.

Arvioitaessa kysymystä, kenelle hedelmöityshoitoja voidaan antaa, on otettava huomioon myös seuraavat tekijät:

Naisen ja syntyvän lapsen lääketieteellinen turvallisuus on tärkeä periaate. Sen mukaisesti biologiset riskitekijät on otettava huomioon, sillä raskaus ja synnytys voivat
Satamakatu 11 A/Hamngatan 11 A	vaihde/växel (09) 180 21	kirkkohallitus@evl.fi/kyrkostyrelsen@evl.fi	Y-tunnus/FO-nummer 0118950-3	
PL/PB 185 00161 Helsinki/Helsingfors	faksi/fax (09) 180 2350	www.evl.fi	Sampo 800010-67687	

5

vaarantaa naisen terveyden. Tässä asiassa myös ikä on merkittävä tekijä. Sairaanhoitopiirien määrittelemissä hoitokriteereissä naisen ikärajana on 39 vuotta. Myös tartuntavaarallinen tauti voi olla este hedelmöityshoidolle.

Lapsen sosiaaliseen asemaan perheessä vaikuttavat mm. äidin ikä ja perherakenteen turvallisuus. Lapsi ei missään tilanteessa saa olla parisuhteen paikkaaja eikä korvike elämän pettymyksille. Tämän asian arvioiminen terveydenhuolto- ja sosiaalijärjestelmän kautta ei toisaalta ole mandollinen normaalisti käynnistyvässä raskaudessa.

Terveydenhuollon rajallisia resursseja ei tule käyttää tehottomaan hoitoon, joka merkitsee hoidon onnistumisen todennäköisyyden arvioimista. Muussakaan terveydenhuollossa ei tule käyttää voimavaroja tehottomaan hoitoon. Hoitokriteereissä ei julkisessa terveydenhuollossa suositella hedelmöityshoitoja pariskunnalle, jolla on jo kaksi yhteistä biologista lasta. Aiemmin tehty sterilisaatio aiheuttaa myös erityisen harkinnan.

Sijaissynnyttäjän käyttö

Eräät lääketieteelliset tilanteet estävät naista kantamasta lasta kohdussa. Sisar, ystävätär tai jopa äiti on saattanut synnyttää lapsen tähän perheeseen, joko perheen omista tai luovutetuista sukusoluista. Kysymyksessä on aina myös riski sijaissynnyttäjälle: niin lääketieteellisesti raskaus- ja synnytyskomplikaatioiden vuoksi kuin myös psyykkisesti. Sijaissynnytys on myös mandollinen riiston ja kaupallistumisen väline. Suomessa näitä ongelmia ei ole esiintynyt.

Sijaissynnyttäjän käytöstä on kuitenkin isoja ja kipeitä ongelmia kokemuksissa eri puolilla maailmaa. Vastaan on tullut suuria ja vaikeita eettisiä kysymyksiä. Juuri näiden näkökohtien vuoksi kirkkohallitus on aikaisemmassa lausunnossaan ottanut kielteisen kannan sijaissynnyttäjän käyttämiseen. Tässä asiassa kirkkohallitus on edelleen samalla kannalla ja katsoo, ettei sijaissynnyttäjän käyttöä tule mandollistaa.

Sukusoluj en luovuttajan juridiset velvoitteet

Hedelmöityshoidon tuloksena syntynyt lapsi on syntynyt perheeseen; sosiaaliset ja juridiset velvoitteet eli vanhemmuus kuuluvat tähän perheeseen.

Juridisia vanhemmuuden velvoitteita, kuten elatusvelvollisuutta tai perintöoikeutta ei tule liittää siittiön, munasolun tai alkion luovuttamiseen. Toiset vaativat luovuttajalle tietosuojaa, toiset pitävät tärkeänä, että luovuttajien tiedot on tallennettu. Kirkkohallituksen mielestä täysi-ikäisellä on halutessaan oikeus saada tietää biologinen alkuperänsä ja vanhempansa. Tiedolla on periaatteessa merkitystä avioliiton esteiden tutkinnan yhteydessä, mutta käytännössä ongelma on varsin teoreettinen.
Satamakatu 11 A/Hamngatan 11 A	vaihde/växel (09) 180 21	kirkkohallitus@evl.fi/kyrkostyrelsen@evl.fi	Y-tunnus/FO-nummer 0118950-3	
PL/PB 185 00161 Helsinki/ Helsingfors	faksi/fax (09) 180 2350	www.evl.fi	Sampo 800010-67687	

6
Rakkaus luo vanhemmuuden perustan. Ihminen ei ole pelkästään biologinen olento. Vanhemmuuden tärkeimmät kriteerit biologisten rinnalla ovat luonteeltaan sosiaalisia, eettisiä ja juridisia.

Elämän rajallisuus

Inhimillinen elämä on aina jollakin tavalla vajavaista ja rajallista, kaikki elämän mandollisuudet eivät toteudu kaikissa ihmisissä. Lääketieteen tekninen kehitys ei poista sitä tosiseikkaa, että ihminen ei voi koskaan täysin säädellä elämää: sairautta, kipua tai kokemusta vajavaisuudesta. Resurssien rajallisuus ja terveydenhuollon priorisointi koskettavat myös hedelmöityshoitokysymystä. Kyse ei ole vain lääketieteen viimeisimpien saavutusten teknisluontoisesta soveltamisesta, vaan siitä, mitä yhteiskunnassamme pidetään hyvänä, arvokkaana ja oikeana.
Arkkipiispa	Jukka Paarma
Kirkkoneuvos	Seppo Häkkinen

Satamakatu 11 A/Hamngatan 11 A	vaihde/växel (09) 180 21	kirkkohallitus@evl.fi/kyrkostyrelsen@evl.fi	Y-tunnus/FO-nummer 0118950-3	
PL/PB185 00161 Helsinki /Helsingfors	faksi/fax (09)1802350	www.evl.fi	Sampo 800010-67687