KÄRÄJÄOIKEUSTUOMARIT r.y.		LAUSUNTO

							28.1.2003

Viite		    Oikeusministeriön lainvalmisteluosaston lausuntopyyntö 28.11.2002, OM 			    14/41/2002

Käräjäoikeustuomarit r.y. haluaa kunnioittaen esittää lausuntonaan kuolleeksijulistamisesta annetun lain uudistamisesta seuraavaa:

Yleistä		  Yhdistys pitää kannatettavana ja toivottavana lain uudistamista ehdotetulla tavalla. Väestötietojen ajan tasalla pitämiseen  liittyvien asioiden (ehdotuksen 3 luku) siirtäminen maistraateille on kannatettavaa. Niissä tuomioistuinten toiminta on ollut lähinnä kirjaamisen luontoista, ei lainkäyttöä. Yleisen edun vuoksi tapahtuvan kuolleeksi julistamisen ikärajan nostaminen 90 vuodesta 100 vuoteen ja maistraattien ehdotettu laajempi tutkimisvelvollisuus vaikuttavat kannatettavilta parannuksilta. Yksityisten henkilöiden hakemusten jättäminen käräjäoikeuksille vaikuttaa oikeaan osuneelta linjaukselta. Yhdistys haluaa kuitenkin tuoda esille seuraavat näkökohdat silmällä pitäen sitä, että yksityisten henkilöiden tekemät hakemukset tulevat olemaan vastaisuudessakin harvinaisia mietinnön sivulla 7 kerrottujen viime vuosien asiamäärien, 9 - 21 asiaa/vuosi koko Suomessa, perusteella. 

Kuolleeksi julistaminen on indispositiivinen asia. Ehdotetussa laissa tai toissijaisesti ainakin tulevassa hallituksen esityksessä tulisi selvästi tuoda esille indispositiivisuus ja sen esille tuomat piirteet käsittelyssä.  

Voimassa olevassa laissa on säännös julkisen kannevallan käyttämisestä. Kyse on ollut mietinnön mukaan muodollisuudesta, ainakin Helsingin käräjäoikeudessa. Tilanne on ollut toinen, jos hakemuksessa ei ole esitetty kaikkea tarpeellista selvitystä. Kuitenkin on tarpeellista vielä harkita viranomaisen kuulemismahdollisuutta ehdotuksen 2 luvun mukaisia hakemuksia käsiteltäessä. Syyttäjä ei välttämättä ole oikea kuulemistaho. Kuulemistarvetta ei aina välttämättä ole, jos hakemukseen on liitetty mietinnön sivulla 13 tarkoitettu selvitys asiassa tehdystä onnettomuustutkinnasta tms. Kuulemistarve on silloin, jos asian käsittelyssä on tarpeen, onko ja jos on, milloin henkilö on ilmoitettu kadonneeksi ja mitä asiassa näyttää katoamista tutkivan poliisin kannalta todennäköisimmin tapahtuneen.

Indispositiivisessa asiassa tuomioistuin voi perinteisesti hankkia itsekin selvitystä. Tämä katsanto on jäämässä  käytännössä taka-alalle. Kuulemisnormi on syytä sisällyttää lakiin, jos kuulemismahdollisuus on tarkoitus jättää tulevaisuudessakin käytettäväksi vaihtoehdoksi.   

Vireillepano, ehdotuksen 5 §

Ehdotuksen perustelujen mukaan (s. 25) asia saatetaan vireille oikeudenkäymiskaaren 8 luvun mukaisella hakemuksella. OK 8 luvun 2 §:ssä on säädetty hakemuksen sisällöstä. Ehdotettuun 5 § säännökseen esitetään lisättäväksi maininta mietinnön sivulla 13 mainitusta selvityksestä, semminkin kun onnettomuustutkinta-asiakirjat eivät liene sinänsä oikeudenkäymiskaaren 8 luvun 2 §:ssä tarkoitettuja todisteita. Huomautus liittyy olennaisesti jo edellä kuulemismahdollisuudesta esitettyyn ja 8 §:n tarkoitukseen.

Vireillepanoon oikeutetut, ehdotuksen 7 §

Mietinnön mukaan voimassa olevan lain mukainen viranomaisaloitteinen kuolleeksijulistamismahdollisuus (laki kuolleeksi julistamisesta 4 a § 3 momentti) jää pois. Selvennyksenä voisi ainakin perusteluissa mainita onko tarkoitus sallia valtiolle oikeus hakemuksen tekemiseen perintökaaren 5 luvun 1 §:n mukaisessa tilanteessa. Lisäksi tarkemman pohdinnan arvoista olisi vielä, tulisiko lakiin jättää mahdollisuus kuolleeksi julistamiseen ja minkä viranomaisen tulisi olla oikeutettu hakemuksen tekemiseen yleisen edun vuoksi ehdotetun 2 luvun mukaisessa menettelyssä.

Kuuleminen, ehdotuksen 8 §

Viranomaisen, mahdollisesti poliisin, kuulemisen mahdollisuutta ei ole jätettävä pelkästään Suomen oikeuteen kuuluvan mahdollisuuden varaan. Selkeyden vuoksi harkinnanvaraisesta kuulemisesta olisi mainitulla tavalla säädettävä tulevassa laissa.

Suoritusvelvollisuuden kohtuullistaminen, ehdotuksen 21 § 4 momentti

Yhdistyksellä ei ole huomautettavaa itse suunniteltuun kohtuullistamissäännökseen. Mietinnössä on todettu, että sovittelu voi tulla kysymykseen ennen muuta tilanteissa, joissa luovutusvelvollinen on pitänyt omaisuutta hallussaan vilpittömässä mielessä. Tämän voisi kuitenkin olettaa olevan useimmin toteutuva tilanne.  Sovittelu näyttäisi siten tulevan pääsäännöksi. Tulevassa hallituksen esityksessä  sovittelusäännös on perusteltava laajemmin kuin mietinnössä. 

Lausunnon valmistelu

Lausunto on käsitelty yhdistyksen hallituksen kokouksessa 24.1.2003.

Hallituksen jäsen,
käräjätuomari		Mikko Saleva