HELSINGIN KARAJAOIKEUS
Pasilanraitio 11
00240 Helsinki
	*1571	17.1.2003

L 001. 1003
c~j~

Oikeusministeriö
Lainvalmisteluosasto

Viite:	Lausuntopyyntö OM 14/41/2002, 0M015:00/2002, 28.11.2002

Lahetän oheisena pyydetyn lausunnon kuolleeksi julistamisesta
annetun lain uudistamistyoryhniän mietimiöstä.

Lausuimon on valmistellut käräjatuomari Jaana Nordlund. Lausuntoa on käsitelty käräjaoikeudenjohtoryhmassa.

Kauko Ft’uttunen

HELSINGIN KARAJAOIKEUS
Pasilanraitio 11
00240 Helsinki

OIKEUSMINISTERIOLLE

Asia:	Helsingin karajaoikeuden lausunto kuolleeksi julistamisesta annetun lain uudistamistyoryhman mietinnöstä (Lausuntojaja selvityksia 2002:22)

Viite:	Lausuntopyynto 28.11.2002 OM 14/41/2002, 0M015:00/2002

1. Yleistä Laki kuolleeksi julistamisesta on vuodelta 1901. Suurin osa lainkohdista on muutettu
1970-luvulla. Joitakin muutoksia lakiin on tehty myös 1990-luvulla.

Ehdotuksen mukaan viranomaisaloitteisten kuolleeksi julistamista koskevien asioiden kasittely siirrettäisiin karäjäoikeuksilta maistraateille. Yksityisten tekemät kuolleeksijulistamishakemukset käsiteltäisiin edelleen karajaoikeudessa. Yksityisten hakemuksia on kasitelty koko maassa vuosittain alle 20 kappaletta.

Voimassa oleva laki sitoo maistraatit, syyttajat ja tuomioistuimet viranomaisaloitteiseen kuolleeksijulistamismenettelyyn. Syyttajan ja karajaoikeuden rooli on käytännoss~ j aanyt mainitussa menettelyssa muodolliseksi. Viranomaisaloitteiset kuolleeksi julistamista koskevat asiat ovat kaytännossä kirjaamistoimen luonteisia. Maistraatti on valmistellut asiat, joihin karajaoikeus ja syyttaja eivät ole pääsaäntoisesti hankkineet selvitysta.

Ehdotuksen mukaan viranomaisaloitteisissa kuolleeksi julistamista koskevissa asioissa oikeusturvaa pyrittaisiin nykyista paremmin turvaamaan sillä, että maistraatin velvollisuutena olisi hankkia kohtuudella saatavissa oleva selvitys siitä, onko henkilo ollut viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana elossa.

Viranomaisaloitteisten kuolleeksi julistamista koskevien asioiden kasittelyn siirtämistä karaj äoikeuksilta maistraateille voidaan pitää perusteltuna.

2. Kuolleeksi j ulistaminen tuomioistuimen päätoksella

Ehdotuksen mukaan tuomioistuin julistaisi kadonneen henkilön kuolleeksi:

1. ilman odotusaikaa (3 §) eli kuolleeksi julistamista voitaisiin hakea välittömästi katoamisen jälkeen, jos kadonnut henkilö on kadotessaan ollut välittömän hengenvaaran

2
aiheuttaneessa onnettomuudessa tai muussa siihen rinnastettavassa tilanteessa. (Esim. henkilö on ollut aluksella, joka on uponnut ja pelastuminen on poissuijettu tai henkilö on ollut tuhoutuneessa lentokoneessa, mutta uhreja ei ole voitu tunnistaa.) Näissä tapauksissa kadonneen henkilön kuolemaan johtanut tapahtumainkulku on kyetty selvittämäan luotettavasti, mutta kuolintodistusta ei ole voitu laatia, kun ruumis on tuhoutunut tai sitä ei ole loytynyt.

Voimassa olevan lain mukaan onnettomuudessa tuhoutunut henkilö voidaan julistaa kuolleeksi ilman odotusaikaa, kun onnettomuudestaja hanen ruumiinsa tuhoutumisesta on saatu riittävä selvyys.

Ehdotuksen mukaan henkilö voitaisiin julistaa kuolleeksi nykyista useammin välittömästi katoamisen jälkeen.

Oikeuskaytannossa, mm. Helsingin karajaoikeudessa, on julistettu kuolleeksi onnettomuudessa kadonneita henkilöitä heti onnettomuuden jälkeen silloinkin, kun ruumuin tuhoutumisesta ei ole saatu selvyytta.

Ehdotuksessa ei siis edellyteta näyttöä ruumiin tuhoutumisesta. Tämä merkitsee, kuten ehdotuksessa todetaan, oikeuskaytannossa eräissä tapauksissa jo nykyisin omaksutun tulkinnan kirjaamista lakiin ja nain oikeustilan selkeyttamista. Ehdotettua säannöstä on pidettava perusteltuna myos siksi, että onnettomuustutkinta on huomattavasti kehittynyt ja lentokoneissa kuten myös laivoissa edellytetaan matkustajaluetteloita.

2. odotusajan kuluttua (4~) eli hakemus kuolleeksi julistamisesta voitaisiin tehdä tietyn ajan kuluttua siitä, kun kadonnut henkilö on tiettävästi viimeksi ollut elossa.

-	Odotusaika olisi yksi vuosi, jos kadonnut henkilö on kadotessaan ollut olosuhteissa, joihin liittyy hengenvaara tai jos katoamiseen liittyvat olosuhteet ja muut seikat huomioon ottaen muutoin on erittäin todennaköistä, että han on kuollut. (Esim. henkilö on ollut veneilemassä ja vene loytyy ajelehtimasta, mutta henkilöä ci loydeta tai henkilö onjoutunut tietämättömiin sotilaallisen operaation yhteydessa.)

-Muissa tapauksissa odotusaika olisi viisi vuotta.

Ehdotuksessa esitetyt odotusajat ovat olennaisesti lyhyemmat kuin voimassa olevassa laissa. Tätä voidaan perustella, kuten ehdotuksessa mainitaan, muun muassa kadonneen henkilön laheisille odottamisesta aiheutuvalla haitalla sekä vaestokirjanpidon ja tietoliikenneyhteyksien kehittymisella. Laheisten kannalta lyhyempi odotusaika helpottaa asioiden hoitamista kuten edunvalvojan hakemisen tarvetta sekä jaämiston selvittämistä ja jakamista.

Ehdotetun säannOksen 3 momenttia tulisi ehkä täsmentää. Mainittu momentti voitaisiin kirjoittaa esimerkiksi seuraavasti: Jos henkilö on kadonnut olosuhteissa, joissa voidaan pitaa todennäköisena, etta han on kuollut, odotusaika on viisi vuotta.

Ehdotuksen (6~) mukaan kuolleeksi julistamista koskeva asia kasiteltaisiin siinä tuomioistuimessa, jonka tuomiopiirissä kadonneella henkilolla on viimeksi ollut kotikunta tai vaestokirjanpitokunta. Jos tällaista tuomioistuinta ci ole, nun asia käsiteltäisun hakijan kotikunnan tuomioistuimessa. Jos tallaistakaan tuomioistuinta ci ole, nun asia käsiteltäisiin Helsingin karajaoikeudessa. Suuronnettomuuksien osalta yhteinen

hakemus olisi mahdollinen. Ehdotettu saannos on tarkoituksenmukainen.

Ehdotuksen (7k) mukaan hãkemuksen voi tehda kadonneen henkilön aviopuoliso, perillinen ( henkilö, jolla on oikeus perintoön) tai muu henkilö, jonka oikeus saattaa riippua kuolleeksi julistamisesta (esim. henkilö, jonka hyväksi kadonnut on tebnyt testamentin).

Ehdotettu säännös vireillepanoon oikeutetuista vastaa voimassa olevaa lakia.

Käytännössä saattaa joskus esiintya tilanteita, joissa oikeus hakemuksen tekemiseen voisi perustua myös esimerkiksi vahvoihin tunnesyihin.

Ehdotuksen (8 §) mukaan kadonneen henkilön aviopuolisolle, perillisille j a edunvalvojalle on hakemuksen johdosta varattava tilaisuus tulla kuulluksi, ci kuitenkaan siina tapauksessa, etta tiedoksianto olisi julkaistava kuuluttamalla.

Ehdotettu saannos kuulemisesta vastaa paakohdiltaan voimassa olevaa lakia eikä talta osin ole huomautettavaa.

Ehdotuksen (9~) mukaan tuomioistuimen on kutsuttava kadonnut henkilö ilmoittautumaan tuomioistuimelle ja kutsuttava kaikkia, jotka voivat antaa kadonneesta tietoja, ilmoittamaan tietonsa tuomioistuimelle, mikali kuolleeksi julistamiseen on selvitetty olevan edellytykset. Kutsu annetaan kuuluttamalla tiedoksi.

Ehdotuksen mukaan kuulutus julkaistaisiin virallisessa lehdessa yhden kerran.

Kuulutusta ci kuitenkaan julkaistaisi niissa tapauksissa, joissa henkilö voidaan julistaa kuolleeksi ilman odotusaikaa (3~). Naissa tapauksissa kuulutusmenettely olisi ehdotuksen mukaan hyodyton, koska henkilön kuolemasta on esitettävä luotettava selvitys.

Voimassa olevan lain mukaan kuulutus onjulkaistava kolme kertaa virallisessa lehdessa. Lisaksi tehdysta paatoksesta on kuulutettava virallisessa lehdessä.

Ehdotuksen mukaan kuolleeksi julistamista koskevaa paatosta ci olisi tarpeen kuuluttaa virallisessa lehdessa.

Ehdotuksen tarkoituksena on tehostaa epatarkoituksenmukaista kuulutusmenettelya. Tarkoituksena on nopeuttaa asioiden kasittelya karaj aoikeudessa ja vahentaa kadonneen henkilön laheisille aiheutuvia kuulutuskustannuksia.

Ehdotusta kuulutusmenettelyn keventamisesta on pidettava tarkoituksenmukaisena.

Ehdotuksen (11 §) mukaan kuolinpaivaksi on maarattava se paiva, jolloin henkilö on todennäköisimmin kuollut (=onnettomuuden tapahtumispaiva). Jollei tallaista päivaa voida maarittaa, nun kuolinpäivaksi on maarattava se paiva, jona han todennäköisesti viimeistaan on kuollut. (Esim. henkilön piti palata veneretkelta 27.7. Vene loydettiin ajelehtimasta 21.7. Kuolinpaivaksi tulisi maarata 21.7.) Kuolinpaivaksi on kuitenkin maarattava viimeistaan se paiva, jona on kulunut viisi vuotta siitä, kun kadonnut henkilö on tiettavasti viimeksi ollut elossa. (Kyse on paivasta, jolloin viiden vuoden odotusaika on paattynyt).

Lähtökohtaisesti ehdotus vastaa voimassa olevaa lakia eika talta osin ole huomautettavaa.

3. Kuolleeksi j ulistaminen maistraatin paätoksellä

Ehdotuksen (12~) mukaan henkilö voidaanjulistaa kuolleeksi maistraatin paatoksella, kun henkilön syntymasta on kulunut 100 vuottaja lisäksi viisi vuotta on kulunut siitä, kun henkilö on tiettävästi viimeksi ollut elossa. Asia tulisi vireille maistraatin omasta aloitteesta.

Ehdotuksen mukaan sovellettava ikäraja korotettaisiin 90 vuodesta 100 vuoteen. Talla pyritaan pienentamaan virheellisten paatosten riskiä ottaen huomioon, että ihmiset elavat entista vanhemmiksi.

Ikarajan korottamista on pidettava perusteltuna.

4. Omaisuuden takaisin luovuttaminen

Ehdotuksen 4 luvussa on maaraykset omaisuuden takaisin luovuttamisestaja muusta suoritusvelvollisuudesta nuissa tapauksissa, kun kuolleeksi julistettu henkilö onkin elossa tai on selvitetty, että henkilö on kuollut muuna ajankohtana kuin paatoksessa maarattyna kuolinpaivana.

Ehdotuksen mukaan omaisuuden palauttamisen maaraaika pitenisi nykyisesta yhdesta vuodesta kolmeen vuoteen, jota aikaa on pidettava kohtuullisena aikana vaatia omaisuutta takaisin.

Säännökset ovat yksityiskohtaisemmat kuin voimassa olevassa laissa eika niiden osalta ole huomautettavaa.

Omaisuuden takaisin luovuttamista koskevia asioita tulee todennakoisesti hyvin harvoin karajaoikeuksien kasuteltavaksi.

5. Kansainvälisen yksityisoikeuden alaan knuluvat säännökset

Ehdotuksen (23 § 1 mom) mukaan asian tutkiminen Suomessa olisi pääsäännon mukaan mahdollista silloin, kun kadonnut henkilö on Suomen kansalainen tai kun hänen viimeinen tiedossa oleva asuin- tai kotipaikka on ollut Suomessa.

saannoksen perustelujen mukaan asuinpaikalla tarkoitetaan sita valtiota, jossa henkilö asuu jajossa hanen elamansa keskipiste ja tarkeimmat kiinnekohdat ovat. Asuinpaikka maaraytyy ulkoisesti havaittavien tosiasiallisten seikkojen pohjalta. Kotipaikka tietyssa valtiossa edellyttaa asumista kyseisessa valtiossa seka tarkoitusta asua siella pysyväisluonteisesti.

Olisiko syytä kirjata asuin- ja kotipaikan pysyvaisluonteisuus myös itse saannokseen.

Voimassa olevan lain mukaan vain Suomen kansalainen voidaan julistaa kuolleeksi. Nain ollen ehdotuksen mukaan Suomen viranomaisten kansainvalinen toimivalta laajenisi.

Ehdotuksesta ilmenee, etta Suomessa asuu noin 100.000 ulkomaiden kansalaista. Tarvetta julistaa Suomessa pysyvaisluonteisesti asunut vieraan valtion kansalainen

5
kuolleeksi Suomessa saattaa siten esiintya aikaisempaa useammin. Kadonneen henkilön, joka on asunut Suomessa pysyvaisluonteisesti, muttajoka ci ole Suomen kansalainen, kuolleeksi julistamisen hakeminen hänen kansalaisuusvaltiossaan saattaa olla hankalaa hanen läheisilleen ja aiheuttaa heille ylimaaraisia kustannuksia.

Ehdotuksen tavoitteena on, etta suomalaisten tuomioistuinten palvelut olisivat kaytettavissä ama, kun kuolleeksi julistamista koskevalla asialla on sellaiset liittymat Suomeen, että asia on aiheellista tutkia taalla.

Viranomaisaloitteisen kuolleeksi julistamisen osalta kansamnvalisen toimivallan laaj entamisen tarkoituksena on ehdotuksen mukaan ennen muuta turvata Se, että vaestötietojärjestelmän tiedot voidaan pitaa ajan tasalla kaikkien sellaisten vaestotietojarjestelmaan merkittyjen henkilöiden osalta, jotka ovat aanioikeutettuja Suomessa.

Kansainvalisen toimivallan laajentamista voidaan pitaa aiheellisena.

Ehdotuksen (23 § 2 mom) mukaan Suomen tuomioistuin voi tutkia kuolleeksi julistamista koskevan asian myos silloin, kun hakijan tarkeat edut puoltavat asian ratkaisemista Suomessa eika han voi saattaa asiaa tutkittavaksi siina valtiossa, jonka kansalainen se henkilö on, jonka kuolleeksi julistamista asia koskee, tai valtiossa, jossa on taman viimeinen tiedossa oleva asuin- tai kotipaikka, tai tama aiheuttaisi hakijalle kohtuuttomia vaikeuksia.

Esteen asian tutkimiselle vieraassa valtiossa voi muodostaa esimerkiksi se, etta kyseisen valtion lainsaadannon mukaan kuolleeksi julistaminen ci ole ylipaansa mahdollista tai etta kyseisen valtion tuomioistuimelta puuttuu asiassa toimivalta.

Asian vireillepanosta vieraassa valtiossa voidaan ehdotuksen mukaan katsoa aiheutuvan hakijalle kohtuuttomia vaikeuksia esimerkiksi kun kyseisen valtion sotatila tai epavakaat olot olennaisesti vaikeuttaisivat kuolleeksi julistamista koskevan asian hoitamista siella. Myos vieraassa valtiossa asian kasittelysta aiheutuvat poikkeuksellisen suuret kustannukset, huomattavat vaikeudet esittaa siella nayttoa hakemuksen tueksi tai muut vastaavat seikat voitaisiin ehdotuksen mukaan ottaa huomioon harkittaessa sita, voidaanko asia ottaa tutkittavaksi Suomessa.

Karajaoikeuksien tulee siten tapauskohtaisesti harkita, voidaanko asia käsitellä Suomessa.

25 ja 26 §:ssä on ehdotukset vieraassa valtiossa annetun paatoksen tunnustamisesta sekä tunnustamattajattamisesta Suomessa. Ehdotuksen mukaan Suomessa tunnustettaisun henkilön kansalaisuusvaltiossa tai hanen viimeisessa asuin- tai kotipaikkavaltiossaan annettu paatos.

Voimassa olevassa laissa ci ole tallaisia saannoksia. Ehdotettuja saannoksia voidaan pitaa tarpeellisina.

Lausunnon on valmistellut karajatuomari Jaana Nordlund.

Helsingissa, tammikuun 17. paivana 2003
6

(	Kauko }i~i~~ laamanni

Jaana Nordlund karaj atuomari