HELSINGIN HOVIOIKEUS 		LAUSUNTO
PL 76,  Ratamestarintie 9	
00521 Helsinki
Puhelin   0103640500, Telefax   0103640512 kirjaamo
Sähköpostiosoite  helsinki.ho@oikeus.fi		13.5.2009

OIKEUSMINISTERIÖLLE

Asia	Tiedoksianto oikeudenkäynnissä, työryhmämietintö 2009:3.

Viite	Oikeusministeriön lausuntopyyntö 31.3.2009 (OM 8/41/2008).

Pyydettynä lausuntona hovioikeus esittää kunnioittavasti seuraavan.

1. Yleistä 

1.1 Tavoitteet

Mietinnön mukaan työryhmän tarkoituksena on ollut laatia ehdotus hallituksen esitykseksi tiedoksiantoa oikeudenkäynnissä koskevan sääntelyn tarkistamiseksi. Tavoitteena on ollut tiedoksiantomenettelyjen keventäminen ja tehostaminen tiedoksiantotapoja monipuolistamalla, tiedoksiannon vastaanottajan oikeusturvaa kuitenkaan vaarantamatta. Asiakirjoja tulisi voida antaa tiedoksi voimassa olevaa käytäntöä helpommassa menettelyssä. Työryhmän tehtävä on koskenut erityisesti haasteen tiedoksiantoa summaarisissa asioissa, joissa pyritään vähentämään henkilökohtaisten haastemiestiedoksiantojen käyttöä. Haasteen tavallisen postitiedoksiannon käyttö on jäänyt työryhmän toimeksiannon ulkopuolelle.

Mietinnössä on nimenomaisesti todettu, että ehdotetut muutokset eivät sinänsä helpota tiedoksiantoa vaikeissa tapauksissa. Tiedoksiannot esimerkiksi pakoileville asianosaisille jäisivät jatkossakin haastemiesten ja poliisin tehtäviksi. Ehdotuksella onkin ensisijaisesti tavoiteltu oikeudenkäynnin sujuvuuden ja joutuisuuden lisäämistä tavanomaisten tiedoksiantotehtävien yksinkertaistamisella. 

Mietinnössä on keskeisinä reunaehtoina uudistettaville säännöksille pidetty tiedoksiannon vastaanottajan oikeusturvaa sekä tiedoksiannosta osapuolille aiheutuvia kustannuksia.   

1.2  Hovioikeuden yleinen arvio ehdotuksista 
	 
Hovioikeus pitää mietinnön tavoitteita kannatettavina. 

Erityisesti puhelintiedoksiantojen käyttömahdollisuuden laajentaminen hovioikeuksien ohella myös muihin tuomioistuimiin on hovioikeuden hyvien kokemusten valossa perusteltua. Hovioikeuksien osalta lokakuussa 2003 voimaan tulleet uudistetut oikeudenkäymiskaaren säännökset (381/2003) ovat mahdollistaneet kutsujen tiedoksiannon puhelimitse. Nyt ehdotetut säännökset eivät sinänsä hovioikeuden kannalta tuo suurta muutosta jo useita vuosia noudatettuun menettelyyn.

Ehdotuksen keskeinen painopiste on summaaristen asioiden käsittelyssä käräjäoikeuksissa. Puhelintiedoksiantomenettelyn ulottamisella myös riidattomien velkomusasioiden vireillepanoon ei ole välitöntä vaikutusta hovioikeusmenettelyyn. 

Tässä lausunnossa tarkastellaan keskeisiä ehdotuksia lähinnä hovioikeuden näkökulmasta, minkä vuoksi lausunnon painopiste on puhelintiedoksiantoja ja asiamiesten tehtäväksi annettuja tiedoksiantoja koskevissa kohdissa. 

1.3  Aiemmat mietinnöt ja lausunnot 

Muutoksenhakulupatoimikunnan mietinnössä (Jatkokäsittelylupa hovioikeudessa, komiteanmietintö 2008:3) on ehdotettu yksinkertaistettavaksi menettelyä, jolla kutsu hovioikeuden pääkäsittelyyn voitaisiin antaa tiedoksi valittajalle ja hovioikeudessa puhevaltaa käyttäneelle vastapuolelle. Näissä tilanteissa kutsu istuntoon voitaisiin lähettää asianosaisen tuomioistuimelle ilmoittamaan prosessiosoitteeseen tavallisena kirjeenä siten kuin oikeudenkäymiskaaren 11 luvun 3a §:ssä säädetään. 

Hovioikeus on 30.10.2008 antanut oikeusministeriölle lausunnon mainitusta jatkokäsittelylupaa hovioikeudessa koskevasta komiteanmietinnöstä. Hovioikeus on lausunnossaan pitänyt erinomaisena uudistusehdotuksena sitä, että kutsut pääkäsittelyyn voitaisiin lähettää asianosaisten prosessiosoitteeseen.

Nyt kysymyksessä olevassa mietinnössä todetaan, että mainittu aikaisempi ehdotus ja tämä ehdotus tulee jatkovalmistelussa sovittaa yhteen. Hovioikeus viittaa aikaisempaan lausuntoonsa ja palaa tähän kysymykseen vielä jäljempänä tässä lausunnossa.  

2. Keskeiset ehdotukset
 
2.1  Puhelintiedoksiannot yleiseksi tiedoksiantotavaksi

Mietinnössä esitetään puhelintiedoksiantojen ottamista käyttöön yleisenä tiedoksiantotapana. Uusi säännös koskisi kaikkia yleisiä tuomioistuimia ja kaikkia asiaryhmiä. Hovioikeudessa noudatettu menettelytapa laajenisi muihinkin tuomioistuimiin. 

2.1.1  Puhelintiedoksiannot hovioikeudessa 

Kutsujen antaminen puhelimitse tiedoksi on ollut hovioikeuksissa mahdollista 1.10.2003 lukien. Hovioikeudessa käytetään puhelintiedoksiantoa postitiedoksiannon ohella pääkäsittelykutsujen tiedoksiantamisessa. Puhelintiedoksiantoa käytetään ensisijaisena tiedoksiantotapana kiireellisissä tapauksissa sekä tilanteissa, joissa kutsuttava on helposti puhelimitse tavoitettavissa. Tilanteissa, joissa postitiedoksianto on epäonnistunut esimerkiksi sen vuoksi, ettei vastaanottaja ole palauttanut postitse lähetettyä vastaanottotodistusta, käytetään puhelintiedoksiantoa toissijaisena tiedoksiantotapana. Hankalasti tavoitettavia kutsuttavia saatetaan yrittää kutsua hovioikeuden pääkäsittelyyn useaakin eri tiedoksiantotapaa hyödyntäen. Käytännössä on todettu, että puhelintiedoksianto onnistuu hankalissa tilanteissa joskus muita tiedoksiantotapoja paremmin.  

Hovioikeudessa noudatetun käytännön mukaan puhelintiedoksiannon suorittaa pääsääntöisesti kansliahenkilökuntaan kuuluva henkilö. Puhelun aluksi varmistetaan puheluun vastanneen henkilöllisyys ja kysytään tiedoksiannon vastaanottajan suostumus. Milloin kutsu annetaan tiedoksi valittajalle tai valitukseen vastanneelle asianosaiselle, ei suostumusta edellytetä. Mahdollisesti tarvittavan suostumuksen saatuaan tiedoksiantaja kertoo puhelimitse kutsun sisällön esteettömän poissaolon varalta asetettuine uhkineen. Tiedoksiannon vastaanottajalta tiedustellaan osoite, johon kirjallinen kutsu voidaan puhelun jälkeen toimittaa. Asiakirja lähetetään sähköpostilla tai kirjeenä vastaanottajan antamaan osoitteeseen. 

Tapahtuneesta tiedoksiannosta tehdään merkintä hovioikeuden sähköiseen asianhallintajärjestelmään sekä hovioikeudelle jäävään pääkäsittelypäätöksen kopioon. Lisäksi merkintä tiedoksiannosta kirjataan tiedoksiannettuun asiakirjaan. Merkinnästä ilmenee tiedoksiannon päivämäärä, tiedoksiantaja sekä tiedoksiantotapa. Erillistä tiedoksiantotodistusta tai muuta tiedoksiannon tapahtumista osoittavaa asiakirjaa ei laadita.  

Menettelyn etuna on ennen kaikkea sen yksinkertaisuus. Hovioikeuden kokemusten perusteella puhelintiedoksianto on varsin toimiva ja kansliahenkilökunnan työtä helpottava keino kutsujen tiedoksiantoon. Tiedoksianto on puhelulla ja kirjeen lähettämisellä tapahtunut todisteellisesti, eikä kansliahenkilökunta joudu enää seuraamaan tiedoksiannon onnistumista. Se, ettei valitus- ja vastauskirjelmiin nykyisin ole useinkaan merkitty asianosaisten ja todistajien yhteystietoja, on tosin käytännössä aiheuttanut ylimääräistä työtä kansliahenkilökunnalle. 

Kuten mietinnössä todetaan, kutsujen puhelintiedoksiannot ovat toimineet hovioikeudessa hyvin. Hovioikeuden tiedossa ei ole, että puhelintiedoksiannoista olisi aiheutunut kutsutuille oikeusturvaongelmia. On kuitenkin huomattava, että muutoksenhakuasteessa tiedoksiantotilanne saattaa olennaisesti poiketa tiedoksiantotilanteesta alioikeusvaiheessa. Tiedoksiannon vastaanottaja on asian hovioikeusvaiheessa yleensä jo kokenut yhden oikeudenkäynnin. Asia on lähes aina hänelle entuudestaan tuttu. Puhelimitse tapahtunut yhteydenotto ei yllätä vastaanottajaa, mikä on omiaan vähentämään epäselvyyksiä ja mahdollisia oikeusturvaongelmia. Tilanne asian ensikäsittelyvaiheessa eli käräjäoikeudessa saattaa olla toinen. Epäselvyyksien ja oikeusturvaongelmien esiintyminen voi olla mahdollista. 

2.1.2  Hovioikeuden kannanotot

Mietinnössä on puhelintiedoksiantojen edellytykseksi asetettu ensinnäkin, että tiedoksianto soveltuu kyseisen asiakirjan laajuuteen ja laatuun. Ainakin kutsujen ja kehotusten sisältöä voitaneen aina pitää kyseisen edellytyksen täyttävinä. Edellytyksellä lieneekin merkitystä ennen kaikkea sen arvioinnissa, voidaanko haaste summaarisessa asiassa antaa tiedoksi puhelinta käyttäen. 

Toiseksi edellytetään vastaanottajan nimenomaista suostumusta. Suostumusta ei kuitenkaan tarvita, jos tiedoksianto toimitetaan asianosaiselle, joka on jo käyttänyt asiassa kyseisessä tuomioistuimessa puhevaltaa. 

Hovioikeudessa ei ole ilmennyt ongelmia suostumuksen saamisen suhteen. Nimenomainen suostumuksen saaminen ei ehkä ole välttämätöntä, koska käytännössä suostumusedellytys täyttynee jo sillä, että puhelun vastaanottaja osallistuu keskusteluun. Konkludenttinenkin suostuminen voi siten olla riittävää.   

Kolmanneksi edellytetään, että vastaanottaja epäilyksettä saa puhelimitse tiedon asiakirjasta ja ymmärtää tiedoksiannon merkityksen. Hovioikeuden kokemusten perusteella ongelmia myöskään tässä suhteessa ei ole ilmennyt. On kuitenkin huomattavaa, että hovioikeuden kokemukset liittyvät yksinomaan kutsujen, ei esimerkiksi haasteiden tiedoksiantoon. Tiedoksiannon vastaanottaja on lähes aina etukäteen tietoinen siitä, mistä asiassa on kysymys. Tämä on omiaan vähentämään hämmennystä ja tilanteen yllättävyyttä. 

Puhelintiedoksiannon toimittajalta edellytetään kykyä kertoa tiedoksiannettavasta asiakirjasta selkeästi ja ymmärrettävästi sekä tarvittaessa antaa lisätietoja. Toisaalta tiedoksiantajalta edellytetään myös kykyä olla puuttumatta itse asiaan tai antamatta neuvoja siitä, kuinka asiassa tulisi menetellä. Alioikeuksissa tiedoksiantajalta ehkä edellytetään enemmän valmiuksia kuin hovioikeudessa. Käytännössä ongelmatilanteita vähentänee se, että postitiedoksiantoja pidettäisiin alioikeuksissa jatkossa selkeästi ensisijaisena tiedoksiantotapana. Tiedoksiannon vastaanottaja olisi tämän vuoksi usein jo tietoinen asiasta ennen puhelimitse tapahtuvaa yhteydenottoa. 

Muutoksenhakuvaiheessa tiedoksiannon vastaanottaja on yleensä jo kertaalleen tavoitettu asiassa. Hänen yhteystietonsa ja olinpaikkansa ovat jo aiemman oikeudenkäynnin perusteella hyvin tiedossa. Alioikeusvaiheessa henkilön tunnistamiseen jouduttaneen kiinnittämään enemmän huomiota.  

Puhelintiedoksiantomenettelyn käyttöönotto käräjäoikeuksissa edellyttää, että haastemiehet ja käräjäoikeuksien kansliahenkilökunta saavat riittävän ohjeistuksen uuden tiedoksiantomenettelyn käytännön toteuttamiseen. 

Mietinnössä ehdotetaan, että tiedoksiannon toimittaneen henkilön tulee laatia tiedoksiannosta erillinen todistus, joka toimitetaan asiakirjan yhteydessä tiedoksiannon vastaanottajalle. Hovioikeus pitää kuitenkin edellä kerrottua jo nykyisin hovioikeudessa käytössä olevaa menettelytapaa riittävänä. Sähköiseen asianhallintaan tehty merkintä puhelimitse tapahtuneesta tiedoksiannosta on tuomioistuimen näkökulmasta riittävä. Tiedoksiannon vastaanottajalle riittänee tiedoksiannettuun asiakirjaan tehty merkintä tiedoksiantotavasta ja -ajankohdasta. Tältä osin mietinnön mukainen ehdotus erillisestä tiedoksiantotodistuksesta tulisi lisäämään kansliahenkilökunnan työtä. Erillisen todistuksen laatimisella saavutettavat edut eivät välttämättä olisi asian selvyyden ja tiedoksiannon vastaanottajan oikeusturvan kannalta niin merkittäviä, että ehdotetun kaltaisen todistuksen laatimisen edellyttäminen olisi välttämättä perusteltua. 

2.2  Muiden sähköisten välineiden käyttäminen

Esityksessä ehdotetaan, että todisteellinen postitiedoksianto voitaisiin jatkossa tehdä vastaanotto- ja saantitodistuslähetyksen ohella myös sähköisenä viestinä.  Hovioikeus pitää ehdotusta kannatettavana. 

2.3  Haastemiestiedoksiannon toissijaisuuden korostaminen 

Hovioikeudella ei ole omaa haastemiesjärjestelmää. Hovioikeuden tiedoksiannettavat asiakirjat toimitetaan tarvittaessa asianomaisiin käräjäoikeuksiin haastemiesten tiedoksiannettaviksi. Haastemiestiedoksianto on hovioikeudessa jo nykyisellään selkeästi toissijainen tiedoksiantotapa. Hovioikeuden on siten helppo kannattaa käsillä olevaa ehdotusta haastemiestiedoksiannon toissijaisuuden korostamisen osalta.  

2.4  Asianosaisten asema tiedoksiannoissa

2.4.1  Työryhmän ehdotukset

Esityksessä esitetään alennettavaksi kynnystä antaa tiedoksianto asianosaisen itsensä toimitettavaksi. Mietinnössä todetaan, että erityisesti kiireellisissä tilanteissa tuomioistuimen tulisi voida asianosaisten siihen suostuessa antaa tiedoksiannosta huolehtiminen asianosaisen tehtäväksi. Asianosaisen itsensä toteuttaman tiedoksiannon menettelytapoja ehdotetaan uudistettavaksi siten, että haastemiestiedoksiannon ohella mahdollistettaisiin myös muu todisteellinen ja varma tapa antaa asiakirja henkilökohtaisesti tiedoksi vastaanottajalle. Esityksessä ehdotetaan edelleen, että jatkossa asianosaisen asiamiehenä toimiva asianajaja tai julkinen oikeusavustaja voisi tietyin edellytyksin toimittaa henkilökohtaisen tiedoksiannon riita- ja hakemusasioissa. Jatkossa haaste voitaisiin antaa tiedoksi ilman valtakirjaa asianajajalle tai julkiselle oikeusavustajalle, kun tämä ilmoittaa valtuudestaan ottaa haaste vastaan.

Hovioikeus kannattaa mietinnössä esitettyjä ehdotuksia asianosaisen tekemien tiedoksiantojen lisäämisestä. Hovioikeus katsoo kuitenkin, että esitetyssä muodossaan säännökset todennäköisesti tuskin tulevat merkittävästi johtamaan asiamiesten toimittamiin tiedoksiantoihin, koska menettely lisää asianosaisille koituvaa vaivaa ja kustannuksia hyötyjen jäädessä vähäisiksi. 

2.4.2  Asianosaisten kutsuminen hovioikeuden pääkäsittelyyn

Voimassa olevan oikeudenkäymiskaaren 26 luvun 28 §:n mukaan kutsu pääkäsittelyyn asianosaiselle, joka on määrätty saapumaan henkilökohtaisesti tai joka ei ole käyttänyt puhevaltaa hovioikeudessa, on annettava tiedoksi siten kuin oikeudenkäymiskaaren 11 luvun 3 ja  4 §:ssä säädetään, eli siis todisteellisesti. 

Hovioikeus on jo edellä kerrotuin tavoin kannattanut jatkokäsittelylupaa hovioikeudessa koskeneen mietinnön 2008:3 ehdotusta kutsujen lähettämisestä asianosaisen prosessiosoitteeseen. Hovioikeus pitää erityisen tarpeellisena laajentaa mahdollisuutta lähettää kutsuja ja kehotuksia valittajan prosessiosoitteeseen myös niihin tilanteisiin, joissa valittajan henkilökohtainen kuuleminen on tarpeen.  

Mainitussa aikaisemmassa mietinnössä ehdotettiin oikeudenkäymiskaaren 26 luvun 28 §:n 1 momenttia muutettavaksi siten, että hovioikeus saa lähettää kehotukset, kutsut ja ilmoitukset asianosaisen viimeksi ilmoittamaan prosessiosoitteeseen. Vasta mikäli olisi aihetta olettaa, ettei asianosainen saa  prosessiosoitteensa kautta tietoa kutsusta pääkäsittelyyn, olisi kutsu pyrittävä antamaan tiedoksi henkilökohtaisella puhelin- ja postitiedoksiannolla. Tämän kaltainen säännösmuutos tarjoaisi hovioikeudelle paremmat valmiudet torjua käytännössä toisinaan ilmenevä ongelmallinen tilanne, jossa valittaja tosiasiallisesti pyrkii estämään asiansa etenemistä hovioikeudessa. Juttunsa hovioikeuteen saattaneella valittajalla päinvastoin tulee olla velvollisuus myötävaikuttaa asiansa käsittelyn onnistumiseen myös muutoksenhakuvaiheessa. Valittajan oikeusturvan ei voitaisi katsoa merkittävästi heikentyvän tämänkaltaisesta muutoksesta. Sen sijaan oikeudenkäynnin muiden asianosaisten oikeusturvaa ja ylipäänsä hovioikeusprosessin sujuvuutta voitaisiin muutoksella jopa huomattavasti parantaa. 

2.4.3  Todistajien kutsuminen hovioikeuden pääkäsittelyyn

Hovioikeuden riita-asioissa toimittamissa pääkäsittelyissä on paljolti noudatettu käytäntöä, jossa todistajien kutsuminen hovioikeuden pääkäsittelyyn uskotaan asianosaisten avustajien tehtäväksi. Menettely on perustunut vapaaehtoiseen sopimiseen. Asianosaiset hovioikeus kutsuu aina pääkäsittelyyn. 

Käytännössä avustajat ovat kutsuneet todistajat pääkäsittelyyn parhaaksi katsomallaan tavalla noudattamatta mitään erityisiä menettelytapoja. Tilanteissa, joissa kutsuminen syystä tai toisesta ei onnistu, avustaja on ennen pääkäsittelyä ollut yhteydessä hovioikeuteen ja pyytänyt hovioikeutta kutsumaan todistajan pääkäsittelyyn. Käytännössä ei juurikaan liene esiintynyt tilanteita, joissa asianosaisen avustaja pääkäsittelyä aloitettaessa pyytäisi pääkäsittelyn peruuttamista sen vuoksi, ettei ole onnistunut todistajan kutsumisessa. 

Menettelyn etuna on ollut, että avustajat tietävät yleensä todistajien tavoitettavuuden ja voivat myös sopia tämän kanssa kuulustelun ajankohdasta. Menettelyllä on säästetty merkittävästi hovioikeuden kansliatyötä ja usein sillä on voitu myös alentaa asianosaisille todistajanpalkkioista aiheutuvia kustannuksia. 

Työryhmän ehdottama mahdollisuus tiedoksiannon toimittamisen siirtämisestä asianosaisen itsensä tehtäväksi on kannatettava, vaikka se ei ehkä toisikaan suurta muutosta hovioikeuden jo nykyisin noudattamaan menettelyyn. 

2.4.4  Yhteystietojen ilmoittaminen 

Ehdotuksen mukaan oikeudenkäymiskaaren 26 luvun 28 §:n säännöstä asianosaisen viimeksi ilmoittamasta prosessiosoitteesta väljennettäisiin siten, että hovioikeus saisi lähettää kehotukset, kutsut ja tiedoksiannot asianosaisen ilmoittamaan osoitteeseen. Väljennys on kannatettava. 

Vastaavasti puhelintiedoksiantomenettelyn laajentaminen luonnollisesti edellyttää, että tuomioistuimelle ilmoitetaan asianosaisen tai todistajan osoitetietojen ohella myös hänen puhelinnumeronsa. Käytännössä näin tehtäneen paljolti jo nykyisin. Ehdotetut oikeudenkäymiskaaren 5 luvun 2 ja 10 §:n muutokset ovat kannatettavia.		

	Presidentti		Lauri Melander

	Kansliapäällikkö	 Kristina Kahlas-Capodistrias

	Lausunnon ovat laatineet hovioikeudenneuvos Risto Jalanko ja viskaali Kaisa Puro