Rata-aukio 2							LAUSUNTO 
90100 OULU							20.6.2012
Puh 029 564 9500
Fax 029 564 9615
oulu.ko@oikeus.fi

OIKEUSMINISTERIÖLLE

Viite: Lausuntopyyntö 3.5.2012 (OM16/41/2011, OM025:00/2011) työryhmän mietinnöstä "Sananvapausrikokset, vainoaminen ja viestintärauhan rikkominen" (Oikeusministeriö, Mietintöjä ja lausuntoja, 24/2012). 
	
LAUSUNTO: 	YLEISPERUSTELUT

Esityksen tavoitteet

Käräjäoikeus pitää työryhmän ehdotuksia kannatettavina ja hyvinä. 

Keskeiset ehdotukset

Rikoslakiin lisätään uusi viestintärauhan rikkomista koskeva rangaistussäännös, joka kattaisi lähtökohtaisesti kaikki viestintävälineisiin lähetettävät häirintäviestit. Tekoon syyllistyisi henkilö, joka häirintätarkoituksessa toistuvasti lähettää toiselle viestejä tai soittaa niin, että teko on omiaan aiheuttamaan hänelle huomattavaa häiriötä tai haittaa.

Uudistus on kannatettava. Ehdotus laajentaisi järkevällä tavalla häirintäviestinnän rangaistavuutta kotirauhaa häiritsevästä puhelin- ja matkapuhelinhäirinnästä muihinkin viestintävälineisiin. Rangaistavuus ei enää myöskään olisi sidottu siihen, että puhelu tai viesti vastaanotetaan kotirauhan piirissä. Kun rangaistavuuden alaa laajennetaan, saattaa tämä kuitenkin tuomioistuimen näkökulmasta tarkoittaa hienoista juttumäärän lisääntymistä. Toisaalta uudistus voi helpottaa häirintärikoksiin liittyviä näytön arvioinnin ongelmia, kun näyttöä teon kuulumisesta kotirauhan piiriin ei enää tarvitse esittää tai arvioida. 

Yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä ja kunnianloukkauksesta tuomittavia rangaistuksia lievennetään ja rangaistavuuden alaa supistetaan. Uudistus korostaisi sananvapautta perusoikeutena.

Kansallisen lainsäädännön muutos lienee välttämätön Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisukäytännön valossa. Uudet säännökset tarkoittavat uutta oikeudellista tulkintakäytäntöä, samoin rangaistusten mittaamisen käytäntöä, mikä saattaa alkuvaiheessa lisätä tämän tyyppisten asioiden käsittelyyn tarvittavaa aikaa. On tietysti myös mahdollista, että lainsäädännön preventiivinen vaikutus heikkenee rangaistusten lieventämisen ja rangaistavuuden alan supistamisen vuoksi. 

Rikoslakiin lisätään uusi, vainoamisen kieltävä rangaistussäännös. Vainoamiseen syyllistyisi henkilö, joka toistuvasti uhkaa, seuraa, tarkkailee, ottaa yhteyttä tai muulla näihin rinnastettavalla tavalla vainoaa toista niin, että se on omiaan aiheuttamaan vainotussa pelkoa tai ahdistusta.

Uudistus on kannatettava. Sinänsä säännöksessä tarkoitettu käyttäytyminen on jo nykyisin varsin kattavasti rangaistavaa usean eri kriminalisoinnin kautta, esimerkiksi  laittoman uhkauksen ja lähestymiskiellon rikkomisen kautta. Rangaistavuuden ala ei kuitenkaan ole aukoton. Lisäksi lähestymiskiellon rikkomisen rangaistavuus edellyttää tietysti jo aiemmin haettua ja määrättyä lähestymiskieltoa, jota rikotaan. Kun vainoamisen rangaistavuus ei pidä sisällään tällaista “lisäedellytystä”, on tämä parannus asianomistajan asemaan. Tämä on tietysti se, mitä uudistuksella tavoitellaankin. Kuten mietinnössä on todettu, vainoamisen kriminalisointia edellyttää naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemistä ja torjumista koskeva Euroopan neuvoston yleissopimus, jonka Suomi on allekirjoittanut hyväksymisvaraumin. 

Käräjäoikeuden kannalta uusi rangaistussäännös voi näkyä juttumäärän lisääntymisenä. Uudistus saattaa toisaalta toki vähentää esimerkiksi lähestymiskieltoa ja niiden rikkomisia koskevia asioita. Uusi rangaistussäännös saattaa, varsinkin alkuvaiheessa aiheuttaa rajanveto-ongelmia muihin voimassaoleviin säännöksiin, esimerkiksi laittomaan uhkaukseen nähden. Uusi säännös tarkoittaa uutta oikeudellista tulkintakäytäntöä, samoin rangaistusten mittaamisen käytäntöä, mikä saattaa alkuvaiheessa lisätä asian käsittelyyn tarvittavaa työaikaa 

YKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT 

Käräjäoikeudella ei ole huomauttamista ehdotettuihin lain säännöksiin. 

VALMISTELU: 	Lausunnon on valmistellut 2. osaston (rikosasiat) käräjätuomari Jari Vertala. 

Laamannin sijainen  				Antti Savela
osastonjohtaja, käräjätuomari

Hallintopäällikkö 				Jari Lehtelä