KÄRÄJÄOIKEUSTUOMARIT r.y. 	LAUSUNTO

				18.6.2003 

Viite: 		Oikeusministeriön lausuntopyyntö 31.3.2003/OM 17/41/2002 

			Oikeusministeriölle

		Käräjäoikeustuomarit r.y. esittää lausuntonaan tuomioistuinsovittelua koskevasta työryhmämietinnöstä (työryhmämietintö 2003:2) seuraavaa:

Yleistä

		Mietinnössä esitetty tavoite tuomioistuinsovittelusta on erittäin kannatettava. Myös valitut menettelytavat tukevat tavoitteen saavuttamista.

		Käräjäoikeustuomarit r.y. kuitenkin kiinnittää huomiota siihen, että monet esitetyistä menettelytavoista eivät ole uusia vaan niitä on jo menestyksellisesti käytetty OK 5:26 mukaisen sovinnonedistämisen välineinä. Ainoa keskeinen ongelma ehdotuksessa onkin ehdotetun menettelyn sekä OK 5:26 mukaisen menettelyn liiallinen eriytyminen toisistaan ja mahdollisesti OK 5:26 sovinnonedistämisen käytön tosiasiallinen supistuminen.  

Yksityiskohtaisia huomioita 

Käyttöala		Käräjäoikeustuomarit r.y. saattaa harkittavaksi, olisiko perusteltua rajoittaa ehdotetun menettelyn käyttöala puhtaasti sellaisiin asioihin, joissa sovinto on sallittu (dispositiiviset asiat) - jolloin sovinnonedistäminen tapahtuisi OK 5:26 mukaisesti - taikka sitten säätää myös indispositiivisessa asiassa (esim. lapsen huolto ja tapaamisoikeus) saavutetusta sovinnosta voidaan tehdä sen sisältöinen ratkaisu, jos pakottavasta oikeudesta (esim. lapsen etu) ei muuta johdu. Ilman tuota mahdollisuutta tuomioistuinsovittelu on käräjäoikeuksien rajallisten työresurssien tuhlaamista. Ehdotetun 8 §:n perusteluista saa virheellisen kuvan, että myös indispositiivissa asioissa olisi mahdollista tehdä sovinto, joka voidaan vahvistaa.

		Yhdistys pitää perusteltuna, että pienehköt kuluttajansuojaa koskevat asiat eivät jatkossakaan suuntaudu tuomioistuinsovitteluun ensiasteena. Ehdotettu käsittelymaksu estäänee tuon.
 
Aloittaminen	Käräjäoikeustuomarit r.y. tuolta osin ehdottaa, että asiassa, joka ei ole vireillä tuomioistuimessa, menettely voitaisiin aloittaa yhden osapuolen hakemuksesta, josta kuultaisiin vastapuolta. Kuulemisen (kirjallinen lausuma tai istunto tuomarin harkinnan mukaan) yhteydessä voitaisiin selostaa tuomioistuinsovittelu. On pelättävissä, että yksimielisen hakemuksen vaatimus jo aloitusvaiheessa nostaisi asianosaisten aloituskynnystä liiaksi. Periaatteessa olisi kustannusten alentamiseksi (ts OK 5:2 keveämpi hakemus) suotavaa, että tuo aloitustapa erillisellä hakemuksella olisi pääsääntöinen. Tältä osin lakiteksti ja perustelut näyttävät ristiriitaisilta.

Esteellisyys	Ehdotettu esteellisyys toimia tuomarina on perusteltu tilanteissa, joissa asia ei ennen ole ollut vireillä. Vireillä olevissa asioissa esteellisyydestä saattaa kuitenkin aiheutua asian käsittelyn viivästymistä:

		Sovittelu on usein tarkoituksenmukaisinta aloittaa vasta suullisen valmistelun istunnossa, joita OK 5:15c:n mukaan tulee olla pääsääntöisesti vain yksi. Riita-asioiden käsittelyuudistuksen (L 30.8.2002/768) myötä pääkäsittelyn ajankohta on jo ennalta sovittu lyhyehkön ajan päähän valmistelusta. Näin ollen mikäli valmistelun istunnossa päätetään tuomioistuinsovitteluun ryhtymisestä, se pääsääntöisesti merkitsee sovitun pääkäsittelypäivän peruuntumista siksi, että toista tuomaria saada toimittamaan sovittelua tuohon lyhyehköön väliin tai toimimaan pääkäsittelyn puheenjohtajana. Valmistelun ja pääkäsittelyn ajan pidentäminen aikataulutuksessa pidentäisi tilastollisia käsittelyaikoja.

		Lisäksi ehdotettu esteellisyyssäännös olisi omiaan supistamaan voimassaolevan OK 5:26 käyttöalaa, koska ehdotettu säännös voisi vaikuttaa OK 5:26 säännöksen esteellisyystulkintaan.

		Vielä ehdotettu säännös aiheuttaisi tarpeetonta lisätyötä tuomioistuimessa kun kaksi tuomaria joutuisi perehtymään saamaan asiaan. Turhaan lisätyöhön ei kiireisissä ja työntäyteisissä käräjäoikeuksissa, jotka kamppailevat jaksamisensa rajoilla, ole varaa.

		Toisaalta on myönnettävä, että jossain yksittäistapauksessa sovittelu voisi vähentää uskoa tuomioistuimen puolueettomuuteen. Näin ei ole kuitenkaan kaikissa eikä edes valtaosassa tapauksista. Kysymys on hyvin pitkälle tuomarin ammattitaidosta: jo nykyisen on menestyksellä käytetty lähes kaikkia ehdotettuja menetelmiä - puhuttelua erikseen suositellaan oikeuskirjallisuudessa - ilman että sen olisi katsottu vaarantaneen tuomarin puolueettomuutta tai estäneen asian käsittelyä yhden tuomarin kokoonpanossa. Sen vuoksi puoluettomuuden vaarantuminen tulisi jättää viimekädessä asianosaisten arvioitavaksi.
 
		Edellä olevan perusteilla yhdistys esittää harkittavaksi, että vireillä olevassa asiassa sovittelun suorittanut tuomari voisi tuomarina jatkaa asian käsittelyä, mikäli asianosaiset siihen suostuvat. Jos OK 5:26 mukaisen menettelyn integroiminen haluttaisiin tehdä tyylipuhtaasti, ehdotetussa laissa tulisi säätää ainoastaan tuomioistuinsovittelusta asioissa, jotka eivät ole tuomioistuimessa vireillä, ja tehdä vireillä oleviin asioihin viittaussäännös noudattamisesta soveltuvin osin, vaikkapa OK 5:26:een.
 
Sovittelijan toiminta	Sovittelijan ehdotettu rooli sovintoa edistävään (facilitative) sovitteluun on perusteltu, jos kohta kun on valittu selvästi erillinen menettely myös voimakkaammin arvioiva (evaluative) sovittelu olisi tullut kyseeseen. Ehdotettu sääntely tekee tuonkin riittävässä määrin mahdolliseksi.

Luottamuksellisuus	Sovittelun onnistuminen edellyttää sovittelutoiminnan luottamuksellisuutta, joka edellyttää mahdollisuutta sovittelun toimittamisesta yleisön läsnäolematta sekä mahdollisuutta neuvotella osapuolten kesken erikseen. Näin on käytäntönä myös vertailuaineistossa esitetyssä länsi-euroopan maissa. Kuten toimikunnan enemmistö on perustellusti todennut, sovittelussa ei ole kysymys oikeudenkäynnissä. Sen vuoksi työryhmän vähemmistön kanta ei vaikuta perustellulta. Joka tapauksessa oikeudenkäynninkin julkisuudesta voidaan poiketa, jos julkisuus vahingoittaisi oikeudenhoidon tavoitteita niinkuin se tässä tapauksessa tekisi. 

		Luottamuksellisuutta korostaisi jos oikeudenkäymiskaaren 17 lukuun säädettäisiin yleinen sovintoneuvotteluja koskeva todistuskielto, joka voisi koskea myös muita asianosaisten sovintoneuvotteluja, joista muut kuin asianajajat pyrkivät joskus esittämään selvitystä.

Asiakirjojen julkisuus	Käräjäoikeustuomarit r.y. esittää harkittavaksi olisiko perusteltua yksinkertaisuuden vuoksi säätää, että myös sovitteluasian asiakirjat eivät olisi julkisia. 

		Ehdotetussa 10 §:ssä käytetyt ilmaukset "sovintoon pääsemiseksi esittämisellä" ja "vetoamisella hän näin esittämiinsä seikkoihin" ovat jossain määrin epäselviä.

Asiantuntijalausunnot	Vaikka yhdistys hyväksyy muutoin ajatuksen, että sovittelumenettely on luottamuksellista, tulisi asianosaisten oikeudenkäyntikulujen alentamiseksi harkita, että sovittelumenettelyä varten hankittua asiantuntijalausuntoa voisi sovittelijatuomarin luvalla käyttää myös oikeudenkäynnissä: asiantuntijalausunnot ovat yleensä huomattavan kalliita eikä niihin sisälly muihin sovitteluasiakirjoihin liittyvää luottamuksellisuutta, vaan niissä on kysymys ulkopuolisen asiantuntijan mielipiteestä. Lisäksi olisi oikeusjärjestyksen vastaista, ettei asian ratkaiseva tuomioistuin voisi käyttää parasta mahdollista ratkaisuaineistoa jos jo sovittelussa olisi käytetty alan parasta asiantuntijaa.

Muutoksenhaku	Käräjäoikeustuomarit r.y. esittää harkittavaksi, ettei myöskään sovittelua koskevaan pyyntöön asiassa, joka ei ole vireillä tuomioistuimessa, saisi hakea muutosta. Sovittelun epäämiseen liittyy niin paljon harkinnanvaraisia sopivuuteen ja tarkoituksenmukaisuuteen liittyviä elementtejä, ettei muutoksenhaku hovioikeuteen olisi perusteltua. Lisäksi muutoksenhakuoikeus olisi epäjohdonmukaista, kun vastaavaan ratkaisuun jo vireillä olevassa asiassa ei saisi hakea muutosta. 

Käräjäviskaali	Sovittelun onnistuminen edellyttää sovittelijalta kokemusta ja tuomarin arvovaltaa. Käräjäviskaali ei saa valmistelijana käsitellä laajaa riita-asiaa. Sen vuoksi käräjäviskaali ei yhdistyksen käsityksen mukaan tulisi sovittelijana kyseeseen.

Koulutus ja  	Käräjäoikeustuomarit r.y. edellyttää, että sovittelua suorittaville tuo-
materiaali		marikunnalle järjestetään asianmukaista koulutusta käyttäen tarvittaessa hyväksi ulkomaista asiantuntemusta; Suomen asianajajaliiton omille sovittelijoilleen käyttämä koulutus on tiettävästi hyvin laadukasta. Lisäksi sovittelijoille tulisi laatia käsikirja ja muuta materiaalia.       
Resurssit		Käräjäoikeustuomarit r.y. ehdottomasti yhtyy siihen ehdotuksen osaan, että mikäli sovittelupalveluille on runsaasti kysyntää, on siihen kohdennettava riittävät henkilöstöresurssit. Tilannetta on ehdottomasti seurattava.

		Yhdistyksellä ei ole asiasta muita huomautuksia mietinnöstä.  

  

		Käräjäoikeustuomarit r.y.

		Tehtäväksi saaneena

		Käräjätuomari,			Pekka Louhelainen
		hallituksen jäsen