SUOMEN DEMENTIAHOITOYHDISTYS
Arkadiankatu 19 C
00100 Helsinki

Oikeusministeriö 
PL 25 
00023 Valtioneuvosto

Oikeusministeriön lainvalmisteluosastolle

Asia: Suomen dementiahoitoyhdistyksen lausunto holhouslainsäädännön tarkistamistyöryhmän mietinnöstä

Esityksen mukaan henkilö voi etukäteen tehdä valtuutuksen tietylle henkilölle siltä varalta, että hän myöhemmin tulee sairautensa vuoksi kykenemättömäksi hoitamaan raha-asioitaan tai tekemään päätöksiä elämästään (hoitopäätöksiä). 

Esityksen hyvä puoli on se, että henkilön mielipide tulee huomioiduksi silloin kun hän itse kykenee lausumaan mielipiteensä. Näin vältytään myöhemmiltä, joskus ristiriitaisiltakin, omaisten tulkinnoilta tai painostuksilta. Hyviä puolia ovat myös esteellisyyssäännösten selkiyttäminen, edunvalvojien rekisteröinti ja valvonta. Valvonta tosin vaikuttaa aika lievältä (perusteluna se, että henkilö luottaa valtuutettuun, jonka itse valtuuttanut edunvalvojakseen). Hyvä asia on myös se, että henkilö voi halutessaan itse määritellä edunvalvonnan piiriin kuuluvat asiat ja miten edunvalvojan toimia valvotaan. 

Esityksessä on myös eräitä, käytännössä ongelmia aiheuttavia kohtia.

1. Asiantuntijan lausuntoa oikeustoimikelpoisuudesta ei tarvita silloin kun valtuutus tehdään. Tarvitaan vain 2 kahden esteettömän täysi-ikäisen todistajan allekirjoitus, jotka tarpeelliseksi katsomallaan tavalla varmistavat, että henkilö ymmärtää asian. Edunvalvontavaltuutus on varmasti vanhukselle vieras termi verrattuna "testamenttiin" tai muuhun tuttuun oikeudelliseen asiakirjaan. On mahdollista, että ihminen saadaan allekirjoittamaan paperi ilman, että hän täysin ymmärtää asian vakavuuden/vaikutukset. 

Valtuutuksen antaminen on tekniseltä toteutukseltaan testamentin tekoon rinnastettava toimenpide. Viime vuosina tuomioistuimiin on tullut enenevästi riitajuttuja, joissa erityisesti dementoivasta sairaudesta kärsivän henkilön tekemä testamentti halutaan julistaa pätemättömäksi. Dementoitunut henkilö saadaan suostuttelulla allekirjoittamaan testamentti, ja edunsaaja voi tuoda mukaan todistajat, jotka vakuuttavat henkilön ymmärtäneen testamentin sisällön ja hyväksyneen sen.  Siten on varsin mahdollista, että esim. alkavasta dementoivasta sairaudesta kärsivä henkilö saadaan antamaan valtuutusta sellaiselle henkilölle, joka tulee häntä hyväksi käyttämään.

Tällainen menettely voitaisiin estää esimerkiksi käyttämällä maistraatin virkamiestä todistajana.

2. Valtuutetun työ alkaa sen jälkeen kun edunvalvoja on itse tulkinnut, että henkilö ei enää itse sairauden vuoksi kykene hoitamaan asioitaan. Sitten valtuutettu hankkii lääkärinlausunnon ja ottaa yhteyttä viranomaisiin, jotta asia vahvistetaan viranomaisen toimesta. Lääkärinlausunnon sijasta kelpaa myös sosiaaliviranomaisen lausunto. Miten valtuutettu seuraa/huomaa tilanteen kehittyneen tällaiseksi? Miten hän tietää ja mistä hän saa asianmukaiset tiedot sairauksista? Voidaanko terveydenhuollon tietoja luovuttaa valtuutetulle?

Mielestämme liian paljon luotetaan maallikoiden tulkintoihin, jolloin edunvalvonnan käynnistyminen voi viivästyä tai valtuutuksia aletaan ottaa jo selvästi dementoituneilta, jotka eivät ehkä käsitä asiaa. Potilaan tila voi huomattavasti vaihdella ja hän voi koota itsensä hetkeksi, minkä vuoksi satunnaiset tapaamiset eivät anna tilanteesta luotettavaa kuvaa ainakaan maallikolle.

3. Lain 1 §:ssä todetaan, että valtuutus tulee voimaan jos valtuuttaja ”tulee sairauden, henkisen toiminnan häiriintymisen, heikentyneen terveydentila tai muun vastaavan syyn vuoksi kykenemättömäksi huolehtimaan asioistaan”. Kaikki luetellut syyt liittyvät heikentyneeseen terveydentilaan. Ehdotamme että kohta kuuluisi ”tulee heikentyneen terveydentilan tai muun vastaavan syyn vuoksi kykenemättömäksi huolehtimaan asioistaan”.

Helsingissä 10.12.2004

SUOMEN DEMENTIAHOITOYHDISTYS

Tiina Huusko LT
Sisätautien ja geriatrian erikoislääkäri

Hallituksen puheenjohtaja