1 (2)

Oikeusministeriö PL 25

00023 VALTIONEUVOSTO
Lausuntopyyntönne OM 31 /41 /2003

SUOMEN ASIANAJAJALIITTO FINLANDS ADVOKATFÖRBUND
1 12	8.12.2004 cuQ 3 i `-t t
~i~ lf 11

HOLHOUSLAINSA
....ADA..NNO ..N TARKISTAMISTYO ..RYHMA ..N MIETINTÖ ..
Yleistä

Työryhmä on ehdottanut mietinnössään ensinnä säädettäväksi erillisen lain edunvalvontavaltuutuksesta, jonka avulla henkilö itse voisi jo etukäteen järjestää omien asioidensa hoi-don haluamallaan tavalla ja haluamansa henkilön toimesta siinä tapauksessa, että hän tulisi sairauden, henkisen toiminnan häiriintymisen tai muun vastaavan syyn vuoksi kykenemättömäksi itse huolehtimaan omista asioistaan. Esimerkiksi Ruotsissa on valmisteilla vastaavantyyppistä järjestelyä koskeva laki.

Lisäksi työryhmä on ehdottanut tiettyjä muutoksia ja tarkistuksia voimassa olevaan holhouslakiin.

Sinänsä ehdotettua lakia edunvalvontavaltuutuksesta samoin kuin nyt tehtäviksi esitettyjä muutoksia holhouslakiin voidaan pitää puollettavina.

Laki edunvalvontavaltuutuksesta

On ilman muuta kannatettavaa, että henkilölle annetaan itselleen mandollisuus varautua haluamallaan tavalla siihen tilanteeseen, että hän myöhemmin mandollisesti menettäisi toimintakykynsä. Tällainen järjestely tietysti on myös väärinkäytöksille altis ja saattaa tietyissä tapauksissa jopa synnyttää niihin houkutuksen. Aivan varmasti se tulee synnyttämään epäilyjä joissakin tapauksissa valtuutetun motiiveista ja toiminnasta esimerkiksi sellaisissa tapauksissa, joissa valtuutettu on yksin valtuuttajan perillisistä.

Lakiehdotuksen 1 luvun (Yleiset säännökset) ja 2 luvun (Valtakirjan tekeminen ja edunvalvontavaltuutuksen antaminen) osalta ei ole erityistä huomautettavaa. On hyvä, että pätevän edunvalvontavaltuutuksen antamiselle säädetään testamentin tekemiseen verrattavat muotomääräykset. Onhan kyseessä valtuuttajan kannalta varsin suuresta ja vakavasta asiasta, jota ei tulisi tehdä hetken mielijohteesta.

Lakiehdotuksen 3 luvun (Edunvalvontavaltuutuksen voimaantulo, lakkaaminen ja peruuttaminen) 10 §:ssä ehdotetaan säädettäväksi, että valtuutuksen peruuttaminen toimitettaisiin siten, että valtuuttaja ottaa valtakirjan takaisin tai hävityttää sen. Joissakin tapauksissa saattaa käydä niin, että valtuutettu ei ole halukas valtakirjaa palauttamaan eikä hävittämään. Tällöin valtuuttajalle saattaa olla liian korkea kynnys lähteä vaatimaan valtakirjan palauttamista käräjäoikeudesta. Olisi syytä pohtia, voisiko valtuuttaja ilmoittaa valtuutuksen peruuttamisesta holhousviranomaiselle, jolloin se voitaisiin merkitä tiedoksi maistraatissa sil-tä varalta, että valtuutettu myöhemmin tämän peruutetun, mutta mandollisesti hallussaan
Simonkatu 12pi äniänsäpvaltakirian6n866 ojalla kuitenkin pyytäisi isen vahvistamista.
•00100 Helsinki	Fahsi (09) 6866 1299	www.asianajajaliitto.fi	
Simonsgatan 12 B 20	Tel.	+358	9 6866.120	info@advokatforbundet.fi	
00100 Helsingfors	Fax +358	9 6866 1299	www.advokatforbundet.fi	

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,11590);(13944,11590);(13944,21588);(21598,21588);(21598,0);(0,0);fBehindDocument0
SUO EN ASIANAJAJALIITTO

Marja-Liisa Stackjohann

Suomen AsianaJ6äjaliiton puheenjohtaja, asianajaja	asianajaja

Lakiehdotuksen 4 luvun (Valtuuttajan ja valtuutetun asema) 20 §:ssä säädetään, että valtuutetulla on oikeus saada korvaus tarpeellisista kuluistaan sekä tehtävänsä laatuun ja laajuuteen nähden kohtuullinen palkkio. Tämän valvominen on ongelmallista, kun valtuutetulla ei ole velvollisuutta tehdä määräajoin tiliä, ellei valtuuttaja ole niin määrännyt.

Lakiehdotuksen 6 luvun (Valtuutetun toiminnan valvonta) 30 §:ssä säädetään tilinpitovelvollisuudesta. Kun valtuutetulla ei kuitenkaan ehdotuksen mukaan olisi ilman valtuuttajan valtakirjassa antamaa määräystä velvollisuutta antaa säännöllistä tiliä holhousviranomaiselle, on mandollista, että väärinkäytöksiin ei ehditä puuttua ajoissa. Olisi syytä vielä harkita, voitaisiinko edunvalvontavaltuutetulta, jolla ei säännöllistä tilintekovelvollisuutta ole, vaatia esimerkiksi vuosittain ainakin pääpiirteittäinen kertomus valtuuttajan asioiden hoitamisesta, jolloin holhousviranomainen voi ainakin tietyissä rajoissa varmistua siitä, että valtuutetun asioita hoidetaan asianmukaisesti ja valtuutuksen puitteissa. Tällaisen kertomuksen tai pääpiirteittäisen tilityksen antamisvelvollisuus voisi olla omiaan ainakin jossakin määrin hälventämään valtuuttajan läheisten mandollisia pelkoja siitä hoidetaanko valtuuttajan asioita valtuuttajan parhaaksi.

Laki holhoustoimesta annetun lain muuttamisesta

Hyvä uudistus on se, että muutoksenhaku holhousviranomaisen päätöksiin edunvalvojan määräämistä koskevissa asioissa tapahtuisi hallinto-oikeuden sijasta käräjäoikeudessa.

Työryhmä on pohtinut sitä, olisiko edunvalvojalle annettava oikeus luovuttaa pesän omaisuus pesänselvittäjän hallintoon päämiehen kuoleman jälkeen, mutta on päätynyt siitä, että kyseessä olisi tarpeettoman pitkälle menevä keino ja että jos omaisuutta ei voida viivytyksettä luovuttaa osakkaiden yhteishallintoon, edunvalvoja voi luovuttaa omaisuuden sellaisen pesänosakkaan hoidettavaksi, joka perintökaaren ao. säännöksissä säädetyin tavoin voi pi-tää huolta pesän omaisuudesta. Työryhmän mielestä säännös tehokkaasti sovellettuna olisi riittävä keino.

Tässä asiassa Suomen Asianajajaliitto on eri mieltä. Edunvalvojilla on usein hoidossaan kuolinpesiä, joissa ei ole lainkaan osakkaita tai sitten osakkaina on tahoja, joista mikään ei ole sellainen, jolle voidaan uskoa huolenpito pesän omaisuudesta, esim. ulkomailla asuvia perillisiä. Siinä tapauksessa, että tilanne on tällainen, edunvalvojalla tulee olla mandollisuus luovuttaa omaisuus pesänselvittäjän hallintoon. Ei ole oletettavaa, että tällaista menettelyä käytettäisiin tarpeettomasti, mutta sillä voitaisiin ehkäistä se, ettei edunvalvoja joutui-si edunvalvontatehtävän jo sinänsä lakattua kohtuuttoman kauan ja toisaalta kuitenkin käytännössä ilman valtuuksia huolehtimaan edesmenneen päämiehensä omaisuudesta.

Helsingissä 8.12.2004