ROVANIEMEN HALLINTO-OIKEUS	LAUSUNTO	Liite pöytäkirjaan
Valtakatu 17, Oikeustalo					HP 69/2004
PL 8112
96101  ROVANIEMI			10.12.2004		H 00017/04
Puhelin 01036 42925, Faksi 01036 42995
Sähköposti rovaniemi.hao@om.fi

EDUNVALVONTAVALTUUTUS
Holhouslainsäädännön tarkistamistyöryhmän mietintö 15.10.2004 

	Hallinto-oikeus esittää lausuntonaan kunnioittavasti seuraavaa:

Laki edunvalvontavaltuutuksesta

	Työryhmä esittää, että edunvalvonnan rinnalle luotaisiin uusi oikeudellinen instituutio, edunvalvontavaltuutus. Esitystä on pidettävä kannatettavana, sillä monien nyt edunvalvontaan joutuvien henkilöiden asema voitaisiin  turvata edunvalvontaa kevyemmällä edunvalvontavaltuutuksella, mikä olisi järkevää ja helpottaisi edunvalvonnan järjestämiseen kohdistuvia paineita.

	Säännökset on kirjoitettu joustaviksi siten, että edunvalvontavaltuutuksen laajuutta, sisältöä ja valvonnan määrää voidaan muotoilla yksilöllisten tarpeitten mukaisesti. Valtuutuksen rekisteröinti ja maistraattien suorittama valvonta ovat tärkeitä sekä valtuuttajan että valtuutetun, joissakin tapauksissa myös kolmannen tahon oikeusturvan vuoksi. 

	Edunvalvontavaltuutuksen käyttäminen lisää henkilön itsemääräämisoikeutta. Valtuuttaja voi itse etukäteen päättää, kuka hoitaa hänen asioitaan, missä laajuudessa ja miten, jos hän itse tulee kykenemättömäksi huolehtimaan asioistaan. On hyvä, että edunvalvontavaltuutus voidaan ulottaa taloudellisten asioiden ohella myös sellaisiin valtuuttajan henkilöä koskeviin asioihin, joiden merkitystä hän ei kykene ymmärtämään. Monille ihmisille on tärkeää etukäteen tietää, kuka tällaisista asioista päättää esimerkiksi vakavan sairauden kohdatessa.

Edunvalvontavaltuutuksen peruuttaminen, 10 ja 26 §

	Yksittäisistä säännöksistä hallinto-oikeus kommentoi vain yhtä asiaa, edunvalvontavaltuutuksen peruuttamista. Esityksen mukaan valtuutuksen peruuttaminen sen voimaantulon jälkeen edellyttäisi maistraatin vahvistamista. Niin kuin 10 §:n perusteluissakin todetaan, tällainen menettely on tarpeen, kun otetaan huomioon valtuutuksen voimaantulon edellytykset.

	Sekä 10 §:ssä että 26 §:ssä käytetään ilmausta kykenee ymmärtämään peruuttamisen merkityksen. Miten tämä ilmaus on ymmärrettävä?

	Suppeasti ymmärrettynä ilmaus sisältää ymmärryksen siitä, että peruuttamisen jälkeen valtuutettu ei enää voi hoitaa tehtäväänsä. Todennäköisesti pyynnön esittäjä tämän ymmärtääkin, mutta entä jos hän ei osaa arvioida omia kykyjään eikä ymmärrä sitä, ettei hän itse kykene hoitamaan valtuutuksessa tarkoitettuja asioitaan? Tällöin valtuutuksen peruuttaminen johtaisi siihen, että valtuuttajalle olisi määrättävä edunvalvoja, joka saattaisi olla eri henkilö kuin valtuutettu ja jonka toimivaltakin saattaisi olla erilainen. Valtuuttajan alkuperäinen tarkoitus ei tässä tilanteessa toteutuisi.

	Vai onko tarkoitus, että ilmaus ymmärretään laajasti siten, että valtuuttajan pitäisi kyetä arvioimaan kaikki peruuttamisesta aiheutuvat seuraamukset ja osata ottaa huomioon myös oma kykynsä hoitaa asioitaan?

	Lain yksityiskohtaisista perusteluista (s. 29 ja 43) käy ilmi, että ilmaisulla kykenee ymmärtämään peruuttamisen merkityksen tarkoitetaan samaa kuin oikeustoimikelpoisuudella. 

	Hallinto-oikeus katsoo, että 10 ja 26 § ehdotetuissa muodoissaan voivat antaa harhaanjohtavan kuvan siitä, millaista ymmärrystä valtuutuksen peruuttajalta vaaditaan. Säännösten muotoilua pitäisi ehkä tältä osin vielä täsmentää.

Holhoustoimesta annetun lain muuttaminen

	Ehdotusta holhoustoimesta annetun lain muuttamiseksi on suurimmaksi osaksi pidettävä hyvänä. Hallinto-oikeus ottaa erikseen kantaa vain muutamiin lainkohtiin.

Muutoksenhakutien muuttaminen, 13 ja 87a §

	Työryhmä esittää, että edunvalvojan määräämistä koskevaan maistraatin päätökseen ei enää saisi hakea muutosta valittamalla hallinto-oikeuteen, vaan asia voitaisiin saattaa käräjäoikeuden tutkittavaksi. Esitys on käytännöllinen. Holhoustoimesta annetun lain nykyisen 13 §:n 2 momentin sisältämä muutoksenhakusäännös on sisällöltään varsin erikoinen. Lisäksi nykyisten säännösten mukaan asia voi samanaikaisesti tulla vireille valituksena hallinto-oikeudessa ja edunvalvonnan lakkauttamista koskevana hakemuksena käräjäoikeudessa, mitä ei voida pitää tarkoituksenmukaisena. Ehdotettujen säännösten mukaan käräjäoikeus voisi tarvittaessa samalla tutkia sekä maistraatin päätökseen kohdistuvan ratkaisupyynnön että hakemuksen edunvalvonnan lakkauttamisesta.

Prosessiedunvalvojan palkkioon liittyvät ongelmat, 82 §

	Holhoustoimesta annetun lain 82 §:n mukaan tuomioistuin voi mainitun lain 8 luvussa tarkoitetuissa asioissa omasta aloitteestaan määrätä oikeudenkäyntiavustajan tai edunvalvojan sille, jonka edunvalvontaa käsiteltävä hakemus koskee. Prosessiedunvalvojasta on säädetty myös hallintolainkäyttölain 19a §:ssä ja oikeudenkäymiskaaren 12 luvun 4a §:ssä, jotka sisältävät viittauksen hohoustoimilakiin. Lisäksi mielenterveyslain 27 §:ssä on säännös avustajan määräämisestä oikeudenkäyntiä varten henkilölle, joka on määrätty tahdostaan riippumattomaan hoitoon. 

	Mielenterveyslakia lukuun ottamatta viran puolesta määrätyn prosessiedunvalvojan tai avustajan palkkiosta ja korvauksista ei ole erikseen säädetty. Sovellettaviksi tulevat siis yleiset säännökset eli prosessiedunvalvojan tai avustajan on velottava palkkionsa päämieheltä, ellei tämä ole oikeutettu täysimääräiseen julkiseen oikeusapuun. Sen sijaan mielenterveyslain nojalla viran puolesta määrätylle avustajalle maksetaan palkkio ja kulujen korvaus aina oikeusapulain mukaan.

	Vertailun vuoksi mainittakoon, että oikeudenkäynnistä rikosasioissa annetun lain 2 luvussa tarkoitetut avustajat ym. saavat palkkion ja korvauksen valtion varoista.

	Nykyisten säännösten soveltaminen saattaa johtaa prosessiedunvalvojan tai avustajan kannalta kohtuuttomiin tilanteisiin, jos päämies on haluton maksamaan palkkiota.

	Esimerkki: Lapsi on pyytänyt käräjäoikeudelta, että hänen isälleen määrättäisiin edunvalvoja. Käräjäoikeus määrää viran puolesta isälle avustajan oikeudenkäyntiä varten. Avustajan tehtyä työnsä, käräjäoikeus toteaa, ettei edunvalvonnan tarvetta ole. Kun päämies on vastoin tahtoaan joutunut  prosessiin, hän ei ole halukas maksamaan avustajan palkkiota. Käytännössä avustajan ei kannata ruveta velkomaan saataviaan alioikeudessa.

	Hallinto-oikeudessa prosessiedunvalvojia joudutaan määräämään esimerkiksi lastensuojeluasioissa silloin, kun 12 vuotta täyttänyt lapsi ei terveydentilansa vuoksi ole kykenevä itse käyttämään puhevaltaa asiassa, tai lapsen ja vanhempien välillä on erityinen eturistiriita. Useimmiten alaikäiset lapset ovat oikeutettuja julkiseen oikeusapuun, ja prosessiedunvalvoja voi saada palkkionsa sitä kautta. Jos lapsella taas on tuloja niin paljon, etteivät julkisen oikeusavun edellytykset täyty, lapsi itse eli käytännössä vanhemmat hänen lakimääräisinä edunvalvojinaan ovat velvollisia huolehtimaan prosessiedunvalvojan palkkion maksamisesta. Palkkion perimisessä voi tässäkin tapauksessa olla vaikeuksia.

	Viran puolesta määrätyn prosessiedunvalvojan palkkion ja korvauksen järjestämisestä syntyy jonkin verran lisätyötä silloinkin, kun palkkio voidaan hoitaa julkisen oikeusavun kautta. Jos taas oikeusapua ei ole mahdollista saada, prosessiedunvalvoja joutuu ottamaan taloudellisen riskin ottaessaan tehtävän vastaan. Tällaisissa oloissa ei aina ole mahdollista saada asiantuntevaa prosessiedunvalvojaa tehtävään.

	Edellä lausutun perusteella hallinto-oikeus katsoo, että viran puolesta määrätylle prosessiedunvalvojalle tulisi maksaa palkkio ja korvaus valtion varoista. Holhoustoimilain, hallintolainkäyttölain ja oikeudenkäymiskaaren säännöksiä on tältä osin muutettava.

	Ylituomarin sijainen
	Hallinto-oikeustuomari		Juhani Korhonen

	Hallinto-oikeustuomari		Pirjo Pyhäjärvi