17.12.2004	 Dnro 1316/030/04

Oikeusministeriö
PL 25
00023 Valtioneuvosto

viite: kirjeenne 15.10.2004, OM 31/41/2003, OM028:00/2003 
         puhelinkeskustelussa Antila/Pösö lausunnon määräpäiväksi sovittu 17.12.2004	

asia: pyydetty lausunto	

Pyydettynä lausuntonaan holhouslainsäädännön tarkistamistyöryhmän mietinnöstä Väestörekisterikeskus esittää seuraavaa.

Mietinnössä esitetään säädettäväksi laki edunvalvontavaltuutuksesta. Edunvalvontavaltuutuksen avulla henkilö voisi itse vaikuttaa niin taloudellisten kuin henkilöä koskevien asioidensa järjestämiseen sen varalta, että hän tulee sairauden, henkisen toiminnan häiriintymisen tai muun vastaavan syyn vuoksi myöhemmin kykenemättömäksi huolehtimaan asioistaan. Kyseessä on oma oikeudellinen instituutio, jolla on tiettyjä yhteyksiä edunvalvontaan. Näitä ovat muun muassa holhousviranomaisten rooli edunvalvontavalvonnan vahvistamisessa ja valtuutetun toiminnan valvonnassa. Lisäksi Edunvalvontavaltuutusta koskevat tiedot esitetään talletettaviksi holhousasioiden rekisteriin.  

Väestörekisterikeskus vastaa holhousasioiden rekisterin yleisestä toimivuudesta ja rekisteritoimintojen yhtenäisyydestä. Väestörekisterikeskus toteaa, että holhousasioiden rekisterin uudistaminen on suunnitteilla. Tarkoituksena on uudistaa holhousasioiden rekisteri siten, että tietojen tallentaminen rekisteriin yksinkertaistuu, rekisterin käytettävyys paranee, tiedon välittäminen holhousasioiden rekisteristä väestötietojärjestelmään toteutuu ja tietojen luovuttaminen holhousasioiden rekisteristä myös teknisen käyttöyhteyden avulla tulee mahdolliseksi. Muutostyö olisi tarkoitus aloittaa vuonna 2005. Edunvalvontavaltuutuksen edellyttämien muutosten toteuttaminen holhousasioiden rekisterin uudistamisen yhteydessä on mahdollista tehdä vähäisin lisäkustannuksin. Väestörekisterikeskus toteaa, että edunvalvontavaltuutuksen kirjaamisen edellyttämien muutosten toteuttaminen vielä nyt käytössä olevaan holhousasioiden rekisteriin on kustannuksiltaan useita kymmeniä tuhansia euroja. Väestörekisterikeskus pitää näitä kustannuksia merkittävinä.

Väestörekisterikeskuksen näkemyksen mukaan edunvalvonta-valtuutuksen kirjaamisessa tulisi pääosin noudattaa samoja käytäntöjä kuin edunvalvontaa koskevien tietojen rekisteröinnissä. Myös omaisuuden hoitoon liittyvissä kirjauksissa tulisi noudattaa nyt käytössä olevia menettelytapoja. Esimerkiksi omaisuuden hoitoa koskevien tietojen käsittely ja seuranta on käytännössä toteutettu maistraattien asiankäsittelyjärjestelmässä.

Tieto vahvistetusta edunvalvontavaltuutuksesta tulee kirjata myös väestötietojärjestelmään väestötietolain 4 §:n mukaisesti henkilön toimivaltaisuutta koskevana tietona. Väestötietoasetuksen 4 § 1 momentin 12 kohdassa säädetään, että väestötietojärjestelmään tallennetaan edunvalvontaa ja toimintakelpoisuuden rajoitusta koskevat tiedot. Väestörekisterikeskuksen käsityksen mukaan edunvalvontavaltuutuksen kirjaaminen väestötietojärjestelmään ei edellytä muutoksia ainakaan väestötietolakiin. 

Edunvalvontavaltuutustietojen kirjaaminen väestötietojärjestelmään voisi tapahtua vastaavasti kuin edunvalvontatiedon kirjaaminen, jolloin väestötietojärjestelmästä olisi todettavissa perustiedot kuten tieto edunvalvontavaltuutuksesta, valtuuttajasta ja valtuutetusta, tarkemmat tiedot löytyisivät holhousasioiden rekisteristä. Edunvalvontavaltuutusta koskevien tietojen tallentamisen edellyttäminen sovellusmuutosten kustannukset tulevat olemaan joitain kymmeniä tuhansia euroja.

Mietinnössä säädettäväksi esitetyn edunvaltuutuksesta annetun lain 7 luvussa on kansainvälisen yksityisoikeuden alaan kuuluvat säännökset. Kansainvälisen yksityisoikeuden alaan kuuluvien tapausten osalta tulisi talletettavaksi edunvalvontavaltuutuksia, joissa valtuuttajalla ei ole henkilötunnusta. Väestötietojärjestelmään tallennetaan tietoja vain niistä päämiehistä, joilla on henkilötunnus. Myös holhousasioiden rekisteriin voidaan pääsääntöisesti tallentaa tietoja vain jos, päämiehellä on henkilötunnus. Maistraatti voi kuitenkin antaa ulkomaalaiselle henkilölle henkilötunnuksen, jos tarvittavista tiedoista on saatu luotettava selvitys. Väestötietoasetuksen 10 §:n mukaisesti ulkomaalaisen, jonka tiedot tallennetaan väestötietojärjestelmään, on esitettävä rekisteritoimistolle (maistraatille) Suomen viranomaisen antama oleskelulupa sekä ulkomaalaisen kotimaan tai oleskelumaan asianomaisen viranomaisen antama matkustusasiakirja, syntymätodistus, avioliittotodistus tai muu näihin verrattava luotettava selvitys talletettavista tiedoista.

Todettakoon kuitenkin, että holhousasioiden rekisteriin voidaan merkitä poissaolevan henkilön omaisuuden hoitaja. Tällöin päämiehen henkilötunnuksella ei ole merkitystä. Tiedot tallennetaan edunvalvojan henkilötunnuksella. Otteita ei kuitenkaan ole mahdollista antaa.  Edunvalvontavaltuutuksesta annetun lain 36 §:n 1 momentin mukaisissa tilanteissa, joissa valtuutus koskisi Suomessa olevaa omaisuutta, voitaisiin mahdollisesti noudattaa edellä selvitettyä menettelytapaa. Tällöin kuitenkin valtuutetulla olisi oltava henkilötunnus. Tiedon käytettävyys on tällöin tavallista huonompaa. Mikäli holhousasioiden rekisterin muuttaminen siten, että rekisteriin olisi mahdollista tallentaa tietoja esimerkiksi pelkän syntymäajan nojalla nähdään tarpeelliseksi, kustannukset tästä olisivat joitain kymmeniä tuhansia euroja. Tällöin kuitenkin tietojen luovuttamisessa olisi huomioitava se, ettei henkilön tunnistaminen nimen ja syntymäajan perusteella ei ole yhtä luotettavaa kuin henkilötunnuksen perusteella. Vastaavaa ratkaisua ei ole nähty mahdolliseksi toteuttaa väestötietojärjestelmän osalta.

Väestörekisterikeskus pitää myös tärkeänä, että tietoteknisten muutosten edellyttämä aika otetaan huomioon annettaessa asiaa koskevaa valtionneuvoston asetusta, jossa tultaisiin tarkemmin säätämään tiedon tallentamisesta holhousasioiden rekisteriin. 

Väestörekisterikeskuksella ei ole muuta huomautettavaa ehdotuksen johdosta.

Ylijohtaja		Hannu Luntiala

Ylitarkastaja 		Päivi Pösö