Dnro 1154/90/2004
Sami Uotinen			14.12.2004

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Lausuntopyyntö 15.10.2004

HOLHOUSLAINSÄÄDÄNNÖN TARKISTAMISTYÖRYHMÄN MIETINTÖ

		Oikeusministeriö pyytää lausuntoa holhouslainsäädännön tarkistamistyöryh-		män mietinnöstä Edunvalvontavaltuutus (Oikeusministeriön työryhmämietin-		töjä 2004:13). 
	
		Mietinnössä ehdotetaan säädettäväksi laki edunvalvontavaltuutuksesta. Edun		valvontavaltuutus olisi uusi oikeudellinen instituutio, jonka avulla henkilö voi		si järjestää asioittensa hoidon sen varalta, että hän myöhemmin tulisi sairau-		den, henkisen toiminnan häiriintymisen tai muun vastaavan syyn vuoksi kyke-		nemättömäksi huolehtimaan asioistaan. Valtuuttaja määrittelisi itse ne asiat, 		jotka edunvalvontavaltuutus kattaa. Valtuutettu voitaisiin oikeuttaa edusta		maan valtuuttajaa sekä tämän taloudellisissa asioissa että tämän henkilöä kos-		kevissa asioissa

		Lisäksi mietinnössä ehdotetaan muutoksia holhoustoimesta annettuun lakiin 		laajentaen holhousviranomaisen toimivaltaa tehdä edunvalvojaa koskevia pää-		töksiä. Muutoksenhaku holhousviranomaisen päätöksiin edunvalvojan mää-		räämistä koskevissa asioissa uudistettaisiin ja myös edunvalvojan esteellisyyttä 		koskevia säännöksiä täsmennettäisiin. Lisäksi ehdotetaan eräitä muita vähäisiä 		tarkistuksia.
	
		Arviointia

Suomen Kuntaliitto pitää oikeansuuntaisena luoda vaihtoehtoja edunvalvonnalle, joka saattaa olla eräissä tapauksissa tarpeettoman raskas vaihtoehto henkilön asioiden hoidolle. Edunvalvontavaltuutus on uusi oikeudellinen instituutio, jossa korostuu päämiehen itsemääräämisoikeus. Edunvalvontavaltuutusta koskeva sääntely on sinällään tervetullutta ja sille on oma tilauksensa. Kuitenkin on arvioitavissa, että edunvalvontavaltuutuksen käyttö jäänee suhteellisen vähäiseksi eikä se tuone olennaista apua erityisesti väestön vanhenemisen ja tätä kautta yleisen edunvalvonnan kasvavien asiakasmäärien mukanaan tuomaan resurssipulaan. 

Suomen Kuntaliitto pitää olennaisen tärkeänä, että yleiset edunvalvontapalvelut oikeusturvatehtävänä siirretään kokonaisuudessaan kunnilta valtion hoidettavaksi ja rahoitettavaksi. Tätä näkemystä tukee mm. HAUS:n arviointiraportti holhoustoimesta sekä kunnista saatu palaute. Nykytilanteessa on ensiarvoisen tärkeää, että edunvalvontapalveluiden tuottamisesta kunnille maksettavat korvaukset saatetaan tehtävistä aiheutuvia kustannuksia vastaavalle tasolle. 

Suomen Kuntaliitto kiinnittää huomiota mietinnössä oleviin eräisiin täsmennystä vaativiin kohtiin. Edunvalvontavaltuutusta koskevan lakiluonnoksen 2 §:ää koskevissa yksityiskohtaisissa perusteluissa on todettu, että valtuutetun edustusvalta on mahdollista ulottaa joko taloudellisten asioiden ohella tai pelkästään sellaisiin valtuuttajan henkilöä koskeviin asioihin, joiden merkitystä valtuuttaja ei kykene ymmärtämään. Esimerkkeinä tällaisista asioista on mainittu potilaan asemasta ja oikeuksista annetun lain 6 §:n 3 momentissa tarkoitetun hoitosuostumuksen antaminen valtuuttajan puolesta ja sosiaalihuollon asiakkaan asemasta ja oikeuksista annetun lain 9 §:n 1 momentissa tarkoitettu itsemääräämisoikeuden käyttäminen valtuuttajan puolesta. Edustusvallan olemassa oloa arvioitaessa olisi ratkaisevaa se, kykeneekö valtuuttaja ymmärtämään henkilöään koskevan asian merkityksen sillä hetkellä, jolloin valtuutusta olisi käytettävä.

Lakiluonnoksen 2 §:n 3 momentissa on todettu, että valtuutetulla ei ole kelpoisuutta valtuuttajan puolesta antaa suostumusta avioliittoon tai lapseksiottamiseen, tunnustaa isyyttä, hyväksyä isyyden tunnustamista, tehdä tai peruuttaa testamenttia eikä edustaa valtuuttajaa muussa sellaisessa asiassa, joka on näihin rinnastuvin tavoin henkilökohtainen. Samaisen momentin perusteluissa on esimerkkinä asiasta, joka on em. toimenpiteisiin rinnastuvin tavoin henkilökohtainen, mainittu suostumuksen antaminen psykiatriseen sairaalahoitoon.

Kuitenkaan laissa potilaan asemasta ja oikeuksista ei psykiatrista hoitoa ole erotettu somaattisesta hoidosta. Potilaslain 6 §:n potilaan itsemääräämisoikeutta koskevat säännökset koskevat siis kaikkia erikoissairaanhoidon erikoisaloja ja näin ollen myös psykiatriaa. Yleensäkin hoidon antamisen edellytyksenä on lääkärin arvioima hoidon tarve. Mielenterveyslaissa on säännökset tahdosta riippumatta annettavasta hoidosta, johon kynnys on suhteellisen korkea. 

Suomen Kuntaliitto katsoo, että psykiatrista hoitoa ei tässäkään yhteydessä tulisi asettaa eri asemaan kuin muuta hoitoa. Potilaan itsemääräämisoikeuden huomioon ottaminen tulisi toteutua siten kuin potilaslaissa säädetään. Edunvalvontavaltuutta koskevassa jatkovalmistelussa tulisi myös ottaa huomioon, että sosiaali- ja terveysministeriössä on hiljattain selvitetty potilaslain 6 §:n uudistamistarpeita ja jatkovalmistelu lienee tältä osin meneillään.  

Toinen tärkeä asia, johon edunvalvontavaltuutuksen osalta on syytä kiinnittää huomiota, on salassa pidettävien tietojen luovuttamista ja henkilötietojen käsittelyä koskevien suostumusten antaminen valtuuttajan puolesta. Erityisesti sosiaali- ja terveydenhuollossa näillä henkilön itsemääräämisoikeuteen liittyvillä suostumuksilla on suuri merkitys. Näin ollen ainakin lain esitöissä olisi hyvä mainita tällaisten suostumusten antaminen osana niitä henkilöä koskevia asioi-

ta, joihin valtuutetun edustusvalta voidaan ulottaa.

SUOMEN KUNTALIITTO

Pekka Alanen		Rolf Eriksson
varatoimitusjohtaja		johtaja, sosiaali ja terveys