9.12.2004

Mottagare- Vastaanottaja:
Oikeusministeriö
PL 25
00023 Valtioneuvosto

Hänvisning – Viite:
Lausuntopyyntö holhouslainsäädännön tarkistamistyöryhmän mietinnöstä 
(OM 31/41/2003)

Ärende – Asia:
Lausunto

Vaasan maistraatti, kiittäen mahdollisuudesta antaa lausunto  holhouslainsäädännön tarkistamistyöryhmän mietinnöstä, esittää pyydettynä lausuntona seuraavaa:

Laki edunvalvontavaltuutuksesta

Vaasan maistraatin kokemuksen mukaan edunvalvonnan yhteydessä esiintyy melko usein tilanteita, joissa päämiehen omia suunnitelmia ei edunvalvonnan vuoksi voida toteuttaa. Edunvalvontavaltuutuksen kaltaiselle järjestelylle on tarvetta. Esitetyssä muodossa edunvalvontavaltuutus toimii Vaasan maistraatin arvion mukaan parhaiten silloin, kun sekä valtuuttaja että valtuutettu ja mieluiten valtuuttajan lähipiiri ja mahdolliset kolmannet osapuoletkin ovat hyvin perehtyneitä edunvalvontavaltuutusta koskeviin säännöksiin ja menettelytapoihin. Käytännössä maallikot eli lähinnä valtuuttajat itse todennäköisesti laativat suurehkon osan Vaasan maistraatin alueella tehtävistä edunvalvontavaltuutuksista, jolloin muotomääräyksiä ei välttämättä noudateta eikä valtuutuksen sisältöä pystytä ilmaisemaan yksiselitteisesti ja selkeästi. Edunvalvojista saatujen kokemusten perusteella tiettyjä ongelmia on odotettavissa myös valtuutettujen valvonnan suhteen. 

Näitä haittoja voitaisiin jo lakia säädettäessä vähentää ainakin seuraavin tavoin:

31 § Tilivelvollisuus

Valtuuttajan ei tulisi voida kokonaan vapauttaa valtuutettua tilivelvollisuudesta. Sen sijaan tili voitaisiin antaa yleispiirteisenä ja melko harvoin, esimerkiksi kolmen tai viiden vuoden välein. Tällöin valtuutettu voisi valtuuttajan niin halutessa toimia melko vapaasti, mutta toisaalta maistraatti voisi saada pääpiirteittäisen kuvan varojen käytöstä niin ajoissa, että mahdolliset epäselvyydet vielä pystyttäisiin korjaamaan. 

Jos valtuuttaja on vapauttanut valtuutetun kokonaan tilinantovelvollisuudesta, saattaa kulua omaisuuden hoidon turvaamista ajatellen liian pitkä aika valtuutettua ensin ystävällisesti ja myöhemmin pakkotoimin lähestyttäessä. Rehellisellekin valtuutetulle saattaa tuottaa vaikeuksia ymmärtää, että tilin joutuu maistraatin pyynnöstä antamaan vaikka valtuutettu on määrännyt toisin. Tuottaa myös vaikeuksia saada kohtuullisessa ajassa tili pitkältä ajalta, ja pitkältä ajanjaksolta tehty tili on maistraatille huomattavasti työllistävämpi kuin lyhyehköltä ajalta tehty. Tämä tulee ottaa huomioon, koska uudistuksen ei ole arvioitu merkittävästi lisäävän työmäärää. Valtuutetut usein säilyttänevät arvopapereita kotonaan (kuten edunvalvojatkin), eikä tätä ole helppo havaita, ellei ole säännöllistä tilivelvollisuutta. On odotettavissa, että maistraatilta tiedustellaan valtuutetun kohtuullisen palkkion määrää. Jos ei ole säännöllistä tilivelvollisuutta, ei tähän mitenkään voi ottaa kantaa, ja tästä taas aiheutuu valtuutetulle ongelmia. Jos edunvalvojan palkkiosta annettua oikeusministeriön ohjetta on tarkoitus soveltaa myös valtuutetun palkkioon, tulisi sen käydä lainkohdasta ilmi.

31 § 2 momentti voitaisiin muuttaa muotoon "jos siihen maistraatin mielestä on syytä". Nyt lainkohdasta ei ilmene, kenen näkemys on ratkaiseva. 

4 § Muotomääräykset 
5 luku Rekisteröinti

Muotomääräyksiin liittyvät vaikeudet olisivat helposti korjattavissa, jos edunvalvontavaltuutus tehtäisiin lomakkeelle, jossa tarvittavat seikat olisivat valmiiksi painettuina. Maistraattiin voitaisiin perustaa avioehtojen rekisteröintiä muistuttava edunvalvontavaltuutusrekisteri, johon edunvalvontavaltuutukset ja niihin tehtävät muutokset merkittäisiin heti, kun valtuutus on laadittu. Tällöin maistraatti voisi jo tuossa vaiheessa varmistaa, ettei valtuutuksessa ole ilmeisiä muotovirheitä tai sisällön epäselvyyksiä. Rekisteröinti voisi olla kaksivaiheinen, ensin edellä kuvattu ja valtuutuksen voimaantulon ajankohtaistuessa mietinnössä kuvattu menettely. Valtuuttajan edun kannalta voisi olla tarpeen, että hän voisi luopua asioittensa hoidosta vähitellen terveydentilansa mukaan, ja että tästä tehtäisiin rekisteriin merkintä. 

Valtakirjan antamisen ja sen voimaantulon välillä voi olla vuosikymmeniä. Valtuutus tulee mietinnön mukaan voimaan valtuutetun sitä pyydettyä. Vaasan maistraatti pitää todennäköisenä, että  edunvalvontavaltuutusta koskevaa sääntelyä tuntemattomat maallikkovaltuutetut jättävät vahvistamishakemuksen tekemättä, mutta ryhtyvät silti hoitamaan valtuutetun asioita.  Kun mahdolliset sopimuskumppanit niin ikään eivät tunne valtuutukseen liittyvää sääntelyä, voi valtuutettu hoitaa valtuuttajan asioita pitkään täysin ilman valvontaa. Jos valtuutusta ei rekisteröidä jo sen laatimisvaiheessa, voi käydä niinkin, että valtuuttajalle määrätään edunvalvoja, kun valtuutettu ei osaa pyytää vahvistusta eikä valtuutuksen olemassaolosta tiedetä. Näitä haittoja voitaisiin vähentää, jos jonkinlainen rekisteröinti tehtäisiin jo valtuutuksen laatimisvaiheessa.  

5 § Todistuslausuma

Edunvalvontavaltakirjan todistajien tulee lain 5 §:n mukaan tehdä merkintä valtuuttajan kyvystä ymmärtää valtakirjan merkitys sekä muista valtakirjan pätevyyteen vaikuttavista seikoista. Vaasan maistraatin käsityksen mukaan todistajien saattaa monissa tapauksissa olla vaikea luotettavasti lausua valtuuttajan ymmärryksestä tilanteissa, joissa valtakirjan sisältöä ei heille näytetä. Tällöin todistajat eivät voi tietää, mitä valtuuttajan kohtuudella pitäisi ymmärtää.

12-13 § Toimivallan ylitys ym.

Toimivallan ylitystä koskevat säännökset antavat aiheen aavistella ongelmia. Vaasan maistraatin toimialueella odotetaan sekä valtuutettujen että heidän sopijakumppaneittensa useimmissa tapauksissa olevan maallikkoja, joilla ei ole edellytyksiä arvioida sitä, mitä jonkun osapuolen olisi pitänyt tietää. Käytännössä valtuutus siis antaa valtuutetulle varsin vapaat kädet toimia oman näkemyksensä mukaan.

Valtuutetun henkilö

Vaasan maistraatin mielestä liittyy epäkohtia siihen, että valtakirja voidaan antaa vain yksityishenkilölle. Tästä seuraa, että yksinäiset henkilöt ja henkilöt, joilla ei ole lähipiirissä tehtävään sopivaa luottohenkilöä, tulevat tavanomaisen edunvalvonnan piiriin ilman riittäviä mahdollisuuksia etukäteen suunnitella vaikkapa verotukseen, lahjoituksiin, ennakkoperintöihin yms. liittyviä asioita. Tarve valtuutuksen antamiseen ei kuitenkaan voine olla pienempi. Vaasan maistraatin mielestä, mikäli yleisen edunvalvonnan kehittäminen tähän suuntaan on poissuljettu vaihtoehto, tulisi edunvalvontavaltuutus voida antaa esimerkiksi julkiselle oikeusavustajalle (tai ehkäpä syntyy kokonaan uusi ammattikunta) antamalla valtakirjassa riittävän selkeät ohjeet. 

Valtuutetun kykenemättömyys tai haluttomuus tehtävään johtaa siihen, ettei valtuuttajan tahtoa voida noudattaa. Valtuuttaja ei voi etukäteen ottaa huomioon kaikkia seikkoja, jotka vuosikymmenten kuluttua ja valtuuttajan oman terveyden jo heikennyttyä voivat johtaa siihen, ettei valtuutettu ryhdy tehtävää hoitamaan. Vaasan maistraatti pitää tarkoituksenmukaisena turvata valtuuttajan tahdon toteutuminen näissäkin tilanteissa, ellei valtuutuksesta ilmene, että valtuutetun henkilö on ratkaiseva tekijä. Tällöin julkinen oikeusavustaja tms. voisi  huolehtia siitä, että valtuuttajan suunnitelmat pääosin voivat toteutua. Voisi myös ajatella valtuutuksen pakolliseksi osaksi määräystä siitä, miten toimitaan, jos valtuutettu ei ryhdy tehtävää hoitamaan.

Muita havaintoja

Havaintoinaan Vaasan maistraatti vielä toteaa, että omaisuusluettelon antamisen ja huolellisen tarkastamisen merkitys on olennainen edunvalvontavaltuutuksen yhteydessä. Maistraatti arvioi myös sekä valtuuttajien että valtuutettujen henkilökohtaisen kuulemisen tarpeen lisääntyvän. Näistä aiheutuu väistämättä lisää työtä, varsinkin kun kuulemisiin Pohjanmaan maakunnassa ilman muuta liittyy matkustamista. Mietinnön mukaan ei ole riittäviä keinoja vapauttaa kelvotonta valtuutettua nopeasti tehtävästään. Tarvittaisiin myös selkeät säännöt siitä, milloin valtuutettu on kykenemätön tai sopimaton. Ovatko tällaisia seikkoja esimerkiksi talousrikokset, konkurssi tai liiketoimintakielto? Nämä eivät välttämättä edes tule maistraatin tietoon, ainakaan jos valtuutettu ei tee tiliä. Vaasan maistraatin mielestä olisi syytä myös saada valtuutetun alustava suostumus asiaan jo valtakirjaa laadittaessa, mikä tieto myös merkittäisiin rekisteriin. Erittäin iäkkäistä edunvalvojista saatujen kokemusten perusteella voisi olla tarpeen säätää yläikäraja, jonka jälkeen valtuutettu (ja myös edunvalvoja) olisi velvollinen jättämään tehtävän. Ehdoton ikäraja helpottaisi myös niitä tilanteita, joissa edunvalvojan/valtuutetun oma terveys on jo siinä määrin heikentynyt, ettei hän kykene enää hoitamaan toisen asioita, mutta ei suostu niistä vapaaehtoisesti luopumaankaan.

Laki holhoustoimesta annetun lain muuttamisesta

Maistraatin toimivallan laajentaminen ja siitä seuraava ns. byrokratian väheneminen on asiakkaiden kannalta tervetullut vaihtoehto. 
Lainmuutoksen yhteydessä olisi hyvä tilaisuus myös säännellä onnistunut työnjako maistraatin ja käräjäoikeuksien välillä keskittämällä maistraattiin riidattomat asiat. Mietinnön mukaan maistraatin toimivalta ei kuitenkaan oleellisilta osin laajene, eivätkä ehdotetut muutokset muutenkaan kaikilta osin ole onnistuneita.

Edunvalvojan määrääminen ja vapauttaminen

Maistraatin toimivaltaan tulisi ehdottomasti kuulua edunvalvojan määrääminen, tehtävästään vapauttaminen ja tehtävän muuttaminen kaikissa selvissä ja riidattomissa asioissa, sekä ensimmäisellä kerralla edunvalvojaa määrättäessä että edunvalvojaa vaihdettaessa, riippumatta siitä kuka on hakijana. Maistraatti pystyy arvioimaan, milloin asia on selvä ja riidaton. Epäselvissä ja riitaisissa asioissa maistraatti siirtäisi asian käräjäoikeudelle. Oikeusturvanäkökohdat eivät vaarannu, jos edellinen edunvalvoja haluaa lopettaa (vaikkei olisikaan hakija), uusi haluaa aloittaa, päämies hyväksyy vaihdoksen eikä lääkärinlausunnon tai muun selvityksen perusteella ole syytä epäillä, ettei hän esimerkiksi ymmärrä asiaa riittävästi tai että hänen tahtoonsa pyritään vaikuttamaan. Huomattavasti suurempi oikeusturvan vaarantuminen liittyy edunvalvontavaltuutuksen peruutuksen vahvistamatta jättämiseen, joka riitaisuudesta huolimatta kuuluu maistraatin toimivaltaan. Holhoustoimilain aikaisen käytännön perusteella pystyy jo tässä vaiheessa toteamaan, että edunvalvojan vaihto mietinnön esittämässä muodossa (maistraatti vapauttaa mutta ei voi määrätä uutta edunalvojaa), jää käytettäväksi vain poikkeustilanteissa. Käytännössä maistraatti toimittaa samanaikaisesti käräjäoikeuteen hakemuksen sekä edellisen edunvalvojan vapauttamisesta että uuden määräämisestä. Tältä osin Vaasan maistraatti pitää ehdotettua muutosta nykyistä huonompana vaihtoehtona. Paras vaihtoehto siis on, että maistraatti kaikissa riidattomissa asioissa voi antaa molemmat määräykset.

Huoltajan esteellisyys

Esteellisyyssäännösten osalta todetaan, että olisi selkeämpää säätää, että alaikäisen vanhempi perinnönjaossa olisi aina esteellinen edustamaan lastaan, jos vastapuolena on edunvalvojan toinen lapsi, olipa tämä sitten alaikäinen tai täysi-ikäinen. Lisäksi jakokirjassa tulisi maistraatin mielestä kaikissa edunvalvontatilanteissa olla useampi kuin yksi allekirjoittaja.

Mietinnön mukainen 32 § on epäonnistunut. Sen mukaan alaikäisen huoltaja edunvalvojana voi edustaa lasta vaikka vastapuolena on edunvalvojalle erittäin läheinen henkilö. Viisivuotisen kokemuksen perusteella voi lausua, että tällaisissa tilanteissa alaikäisen huoltaja ei suinkaan aina aja alaikäisen etua. Maistraatin mielestä huoltajaa ei tulisi edes asettaa tällaiseen tilanteeseen, joka lisäksi usein sattuu esimerkiksi kuolemantapauksen yhteyteen, mikä entisestään vaikeuttaa tilannetta. Selkeää ja yksinkertaista olisi säätää, että huoltajakaan ei tällöin voi edustaa päämiestään.

Luvanvaraisuus

Maistraatin kokemuksen mukaan erityisesti perheyritysten osakkeiden myynnissä usein on kysymys merkittävistä summista. Perheyritykset ovat alueellamme erittäin tavallisia, ja niiden osakkeiden myynti toiselle perheenjäsenelle alihintaan on tavallista. Tilanteen odotetaan pahenevan odotettavissa olevien lukuisten sukupolvenvaihdosten yhteydessä. Valvonta jälkikäteen tilintarkastuksen yhteydessä ei ole riittävän usein tuottanut toivottua tulosta. Monet alueen lakimiehistä ovat kummastelleet lupasääntelyn puuttumista. Maistraatin mielestä olisi tärkeää, että myös näiden osakkeiden kauppa olisi luvanvaraista.

Muita havaintoja

Holhoustoimen neuvottelupäivillä kävi ilmi, että Turun hallinto-oikeus on vielä sen jälkeen, kun KHO on katsonut ettei tilistä voi valittaa, käsitellyt edunvalvojan palkkiosta tehtyjä valituksia. Vaasan maistraatti on sillä kannalla, että valittamisesta tulee lausua laissa.

Edunvalvojan yläikärajasta, ks. edellä edunvalvontavaltuutuksen yhteydessä lausuttu.

Sirpa Grönlund
henkikirjoittaja