OIKEUSMINISTERIÖ	
Lainvalmisteluosasto
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Viite:	Lausuntopyyntö 15.10.2004/OM 31/41/2003

HOLHOUSLAINSÄÄDÄNNÖN TARKISTAMISTYÖRYHMÄN MIETINNÖSTÄ 

Helsingin maistraatin holhoustoimen yksikkö esittää pyydettynä lausuntonaan
	kunnioittavasti seuraavaa.

Yleistä 

Työryhmä on laatinut ehdotuksen hallituksen esitykseksi laeiksi edunvalvontavaltuutuksesta ja holhoustoimesta annetun lain muuttamisesta. Yleisperusteluina ehdotuksille kuvataan holhoustoimen asiamäärien kasvua 1.12.1999 voimaantulleen holhoustoimesta annetun lain jälkeen ja yhteiskunnan voimavaroihin liittyviä syitä, joiden vuoksi on tullut tarpeelliseksi etsiä keinoja, joilla edunvalvontaan
tarvittavien resurssien kasvua voitaisiin hillitä tai joilla kannustettaisiin kansalaisia itse varautumaan mahdolliseen edunvalvontatarpeeseensa. 	

Ehdotuksesta laiksi edunvalvontavaltuutuksesta
	
Ehdotetun tapaiset säännökset oman toimintakyvyttömyyden varalta tulevaisuutta varten annettavasta valtuutuksesta ovat yleisperusteluihin sisältyvän kansainvälisen katsauksen mukaan  voimassa useassa angloamerikkalaisessa maassa. Niissä havaittujen käytännön ongelmien johdosta on tässä työryhmän esityksessä mietitty useita valvontaa tehostavia määräyksiä, joilla pyritään näitä ongelmia vähentämään. 

Esteelliselle valtuutetulle määrättäisiin sijaisen samoin kuin määrätylle edunvalvojalle. Tällainen sijainen olisi todellisuudessa edunvalvoja eikä valtuutettu. 

Maistraatin mielestä yleinen edunvalvontajärjestelmä nykyisellään on soveltunut huonosti potilaan hoitoa koskeviin asioihin. Sellaisiin henkilöä koskeviin asioihin edunvalvontavaltuutus soveltuisi hyvin, esimerkiksi niin sanotun hoitotahdon tai hoitotestamentin täydentäjäksi, ellei tarvetta edunvalvonnalle taloudellisissa asioissa ole. 

Muutoin arvioimme, ettei ehdotettu järjestelmä käytännössä tule merkittävästi vähentämään edunvalvonnan määräämisen tarvetta.

Ehdotuksesta holhoustoimesta annetun lain muuttamisesta 

Työryhmän ehdotus holhousviranomaisen toimivallan laajentamisesta holhoustoimesta annetun lain 12 § 2 momentin edellytysten täyttyessä täysi-ikäiselle määrätyn edunvalvojan vapauttamiseen, edunvalvojan tehtävän muuttamiseen ja sen määräämiseen lakkaamaan perustuu maistraateissa toimivien  virkamiesten kuulemiseen ja on tietääksemme yleisesti hyväksytty. 

Muutkin ehdotetut muutokset  holhoustoimesta annettuun lakiin ovat perusteltuja ja
havaittua epätietoisuutta oikeasta soveltamisesta, esim. esteellisyyden osalta, poistavia. 

Ehdotettu voimaantulosäännös ilman takautuvaa soveltamista, erityisesti lupasäännöksen muuttuessa, on paikallaan samoin holhousviranomaisen suoritemaksuvelvollisuudesta vapauttamisen mahdollistavan kohtuullistamissäännöksen siirto lakiin (85 §). 

Esityksen vaikutuksista työmääriin

Koska edunvalvontavaltuutusta ei voisi antaa yleiselle edunvalvojalle, työryhmä on arvioinut, että osa muutoin ennakoitavissa olevasta työmäärän kasvusta voisi jäädä toteutumatta. Maistraatin mielestä on kuitenkin melko todennäköistä, että sellaisissa tapauksissa, joissa maistraatti ei voisi vahvistaa valtuutuksen voimaantuloa tai joissa voimaantulon jälkeen valtuutettu lakkaa huolehtimasta tehtävästään taikka ei muutoin toimi asiamukaisesti, vaikka edunvalvonta olisi tarpeen, määrättäväksi edunvalvojaksi tulisi yleinen edunvalvoja useimmissa tapauksissa.

Maistraattien työmäärää holhousviranomaisena molemmat lakiehdotukset lisäisivät.
Ehdotettu laki edunvalvontavaltuutuksesta toisi holhousviranomaisiin kokonaan uuden asiaryhmän. Sen 23 §:n 2 momentin säännös ja 7 luvun kansainvälisen yksityisoikeuden alaan kuuluvat säännökset huomioiden on jopa mahdollista, että  Suomen viranomainen joutuisi valvomaan ulkomailla vahvistetun valtuutetun toimintaa ja tarvittaessa määräämään hänelle sijaisen Suomessa.

Näistä syistä Helsingin maistraatti arvioi, että esityksen vaikutukset yhteiskunnan voimavaroihin liittyen on työryhmässä nähty tai ainakin esitetty virheellisesti.

Eeva-Liisa Ruso
henkikirjoittaja, yksikön päällikkö