Oikeusministeriölle

	Pyydettynä lausuntona holhouslainsäädännön tarkistamistyöryhmän mietinnöstä Käräjäoikeustuomarit r.y. haluaa kunnioittavasti lausua seuraavaa:

1. Edunvalvojavaltuutus

1.1. Yleistä

	Toimikunta on esittänyt säädettäväksi uuden lain, jonka perusteella oikeustoimikelpoinen henkilö voisi vastaisen varalle valtuuttaa toisen henkilön hoitamaan hänen taloudellisia asioitaan sen jälkeen, kun hän on itse ehdotuksessa tarkemmin määritellyllä tavalla tullut kykenemättömäksi niitä hoitamaan. Ehdotuksen mukaan valtuutus tulisi voimaan sen jälkeen, kun valtuuttaja ei enää pysty hoitamaan asioitaan ja viranomainen on valtuutuksen vahvistanut. Käräjäoikeustuomarit r.y. pitää esitystä edunvalvovojavaltuutuksesta perusteltuna. Järjestelmä mahdollistaa sen, että henkilö itse voi vaikuttaa asioidensa hoitoon mahdollisen sairauden tai muun siihen rinnastettavan esteen sattuessa valitsemalla edustajakseen henkilön, johon hän tuntee luottamusta sekä antamalla määräyksiä siitä, mitä asioita valtuutus tulee koskemaan. Ehdotettu järjestelmä on omiaan tarjoamaan vaihtoehdon tilanteessa, joissa henkilön edunvalvonta on järjestettävissä nykyistä edunvalvojajärjestelmää kevyemmin keinoin ja ehdotettu instituutio on sopusoinnussa henkilön itsemääräämisoikeutta koskevan periaatteen kanssa.

1.2. Valtuutetun kelpoisuus
	
	Lakiehdotuksessa ei ole nimenomaista säännöstä siitä, kuka on kelpoinen toimimaan valtuutettuna. Lienee selvää ilman nimenomaista säännöstäkin, että kuten valtuuttajan ja todistajan myös valtuutetun on oltava täysi-ikäinen ja oikeustoimikelpoinen. Valtuutetun henkilöä koskevat esteellisyyssäännökset eivät tulle sovellettavaksi ja myös valtuuttajan läheiset ovat siten kelpoisia toimimaan valtuutettuina. Käytännössä näin todennäköisesti usein tulee olemaankin. Lakiehdotuksen ratio huomioon ottaen onkin perusteltua, että valtuuttaja pitkälti voi määrätä tehtävään myös lähipiiristään henkilön, johon hän itse luottaa. Käräjäoikeustuomarit r.y. esittää kuitenkin harkittavaksi, että myös valtuutetun kelpoisuudesta selvyyden vuoksi annetaan nimenomainen määräys.
 
1.3. Muotomääräykset

	Koska kyseessä on oikeustoimi, joka tehdään silmälläpitäen mahdollisesti hyvinkin kaukaista tulevaisuutta, on perusteltua, että valtuutuksen muoto on tarkasti säännelty. Esitetyt muotomääräykset noudattelevat pitkälti perintökaaren määräyksiä testamentin muodosta. Käytännössä nämä muotomääräykset ovat olleet varsin toimivia. Edelleen on perusteltua, että todistajien esteellisyydestä on annettu nimenomaiset määräykset.

1.4. Valtuutuksen voimaantulo ja lakkaaminen

	Lakiehdotuksen 3. luvussa on määräykset edunvalvontavaltuutuksen voimaantulosta, lakkaamisesta ja peruuttamisesta. Esityksen mukaan valtuutus tulee voimaan, kun se on säädetyllä tavalla vahvistettu. Valtuutus lakkaa, kun sen laissa edellytetyllä tavalla peruutetaan tai valtuutettu kuolee. Edelleen edunvalvojamääräyksen johdosta valtuutus lakkaa siltä osin, kun valtuutus on koskenut asioita, joiden hoitamiseen edunvalvoja määrätään. Ehdotuksessa ei ole nimenomaista säännöstä sen varalta, että valtuutettu itse syystä tai toisesta haluaa vapautua tehtävästä. Esitöiden perusteella lienee tarkoitus, että valtuutettu tässä tapauksessa panee vireille edunvalvojahakemuksen ja edunvalvojan tultua määrätyksi vapautuu tehtävästään. Ilmeisesti sama menettelytapa on käytettävissä myös silloin, kun joku esim. valtuuttajan lähipiirissä väittää valtuutetun tulleen kyvyttömäksi tai sopimattomaksi hoitamaan tehtävää.  Käräjäoikeustuomarit r.y. esittää harkittavaksi, että toimintatavasta tällaisissa tilanteissa otettaisiin nimenomainen määräys itse säädöstekstiin. 

1.5. Valtuuttajan ja valtuutetun asema

	Valtuuttajan ja valtuutetun asemaa koskevat säännösehdotukset noudattelevat pitkälti oikeustoimilain säännöksiä eikä tältä osin ole mitään huomautettavaa. Valtuutetun esteellisyyttä koskevat säännökset ovat riittävän yksityiskohtaisia ja perusteltuja erityisesti huomioon ottaen sen, että käytännössä edunvalvojavaltuutetuksi tullaan todennäköisesti määräämään valtuuttajan puoliso taikka joku lapsista.

	Valtuuttajan esteellisyysmääräykset johtavat siihen, että käytännössä todennäköisesti tulee tilanteita, joissa valtuutetulle on määrättävä sijainen. Käräjäoikeustuomarit r.y. ei pidä onnistuneena esitystä, jonka mukaan mikäli valtakirjassa ei ole määrätty sijaista, sen voi määrätä joko tuomioistuin taikka valtuutetun pyynnöstä holhousviranomainen. Sama koskee 19 §:n 3. momentissa mainittua sijaisen tehtävän lakkaamista. Sijaisen määrääminen taikka tehtävän lakkaaminen eivät pääsääntöisesti sisällä sellaisia elementtejä, että olisi erityistä syytä osoittaa niitä käräjäoikeuden ratkaistavaksi. Maistraatin toimivalta ja asiantuntemus holhoustoimen alalla huomioon ottaen Käräjäoikeustuomarit r.y. pitää riittävänä, että sijaisen määrää aina maistraatti ja enintään muutoksenhaku maistraatin päätöksestä osoitetaan käräjäoikeudelle. 

1.6. Valtuutuksen vahvistaminen ja rekisteröinti

	Edunvalvontavaltuutuksen vahvistamista ja rekisteröintiä koskevan 5 luvun säännösten mukaan valtuutus vahvistetaan valtuutetun hakemuksesta. Vahvistaminen tapahtuu esityksen mukaan siinä vaiheessa, kun valtuuttaja on jo kykenemätön hoitamaan itse niitä asioita, joita valtuutus koskee. Esityksen mukaan valtuutettua ei ole velvoitettu vahvistuttamaan valtuutustaan eikä valtuuttaja siten voi millään tavoin itse varmistaa, että valtuutettu todella toimittaa valtuutuksen vahvistettavaksi ja ryhtyy hoitamaan hänen asioitaan. Valtuuttaja ei siten voi millään tavoin varmistaa, että hänen asioitaan hoidetaan tavalla, jota hän on valtuutuksessaan edellyttänyt. Olisikin vielä pohdittava, olisiko luotavissa jonkinlainen mahdollisuus ennalta ilmoittaa maistraattiin edunvalvojamääräyksestä taikka saada rekisteröidyksi tieto siitä, että edunvalvojavaltuutus on tehty.      

	Esityksessä on lueteltu ne edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta valtuutus voidaan vahvistaa. Kyseessä on valtuutetun hakemus, jossa on liitteenä tarvittava asiakirjaselvitys valtuuttajan terveydentilasta. Esityksen mukaan valtuutusta ei saa vahvistaa, mikäli valtuutettu on kykenemätön taikka sopimaton toimimaan valtuutettuna. Valtuutuksen vahvistamisvaiheessa valtuuttajan puolison, lasten taikka läheisten kuuleminen on harkinnanvaraista eikä  hakemuksen vahvistaminen edellytä edellä mainittujen läheisten suostumusta. Näin ollen kukaan valtuuttajan lähipiiristä ei edes välttämättä tiedä valtuutuksesta. Kun todennäköisesti valtuutus tulee vahvistettavaksi usein siinä vaiheessa, kun valtuuttaja on sillä tavoin sairas, ettei hänen paranemisensa ole enää todennäköistä ja kun valtuutetuksi tullaan todennäköisesti  useimmiten vahvistamaan henkilö valtuuttajan lähipiiristä, lienee odotettavissa, että yhden “tulevan pesänosakkaan” nimeäminen edunvalvojavaltuutetuksi tulee joissain tapauksissa herättämään epäluuloja muissa tulevissa osakkaissa. Tämän vuoksi voisi olla aiheellista harkita joko suostumuksen vaatimista taikka ainakin selvitystä siitä, että valtuuttajan lähipiiri on saanut tiedon vahvistamishakemuksesta.

1.7. Valtuutetun toiminnan valvonta 

	Esitetyllä järjestelmällä on tarkoitus toisaalta lisätä oikeustoimilain mukaiseen valtuutukseen verrattuna viranomaiskontrollia tilanteessa, jossa valtuuttaja ei enää itse pysty valvomaan valtuutettunsa toimia, ja toisaalta luoda edunvalvoja-instituutiota kevyempi ja vähemmän viranomaiskontrollia edellyttävä järjestelmä. Ehdotettua valvontajärjestelmää on pidettävä riittävänä. Käytännössä valvonta tullee keskittymään siihen, että valtuutettu toimittaa vaaditut omaisuusluettelot ja, ellei valtuutuksessa ole valtuutettua siihen nimenomaan velvoitettu, vain erityistapauksissa valvotaan, että valtuutettu pitää 30 §:ssä mainittua kirjanpitoa valtuuttajan varoista ja veloista. Valtuuttajan lähipiirillä ei ole oikeutta vaatia tai saada nähtäväkseen kirjanpitoa taikka vaatia vuositilitystä. Valtuutettu on kuitenkin  velvollinen antamaan päätöstilin sille, jolla on oikeus omaisuuden vastaanottamiseen. Kun holhousviranomaisen säännöllinen kontrolli kirjanpidosta puuttuu, lienee odotettavissa, että tilanteet, joissa valtuutettu on kenties kymmenien vuosien ajan laiminlyönyt kirjanpidon, tulevat aiheuttamaan riitoja omaisuuden hoidosta valtuutuksen aikana. Tilanne ei kuitenkaan eroa tällä hetkellä oikeustoimilain perusteella toimineen valtuutetun tilanteesta eikä siten liene ongelmana sellainen, että sen vuoksi olisi syytä harkita minkäänlaista viranomaisaloitteista vuositilitysvelvollisuutta valtuutetulta. Mikäli valtuuttajan lähipiiri epäilee väärinkäytöksiä, voivat he ottaa yhteyttä valvontaviranomaiseen, joka voi tarvittaessa pyytää valtuutettua tekemään tilin tehtävänsä hoitamisesta.
 
2. Holhoustoimesta annetun lain muuttaminen
	
	15 §: Esitetyn pykälän 2 momentti on omiaan selventämään jo nyt vallitsevaa asiantilaa. Myös 3. momentin lisäys on perusteltu. Kyse on asioista, jotka ovat niin selviä ja riidattomia, ettei niitä  ole tarpeen saattaa käräjäoikeuden ratkaistavaksi.

	16 ja 17 §: Käräjäoikeustuomarit r.y. esittää harkittavaksi, onko rinnakkainen toimivalta edunvalvojan vapauttamisessa ja edunvalvojan tehtävän lakkaamisessa 17 §:ssä mainituissa tapauksissa ylipäätään tarpeen. Edunvalvojan vapauttaminen ja mahdollisesti uuden edunvalvojan määrääminen on luonteeltaan toimenpide, joka tarkoituksenmukaisimmin tapahtuu holhousviranomaisessa. Vanhemman vapauttaminen alaikäisen edunvalvonnasta edellyttää erityisiä syitä, joten sen osalta voi olla perusteltua jättää toimivalta käräjäoikeudelle.

	Muilta osin Käräjäoikeustuomarit r.y:llä ei ole esityksen osalta huomauttamista.

	Lausunto on käsitelty yhdistyksen hallituksen kokouksessa 16.12.2004.

	Käräjäoikeustuomarit r.y.

	Eeva Tikka