Kyselytutkimus 

Vastaajan taustaan ja muutoksenhakuun liittyvät kysymykset:  

Montako vuotta olette toiminut yhtäältä immateriaalioikeuksiin liittyvissä tehtävissä yleensä / toisaalta asiamiehenä ja/tai elinkeinoelämän palveluksessa? 

VASTAUS: Ei liittyne työryhmän käsiteltävänä olevaan asiaan.

Monessako asiassa viimeisten viiden vuoden aikana olette toiminut asiamiehenä / yrityksen edustajana PRH:n valituslautakunnassa?

- patenttiasioissa 
 
- hyödyllisyysmalliasioissa

- mallioikeusasioissa 

- tavaramerkkiasioissa

VASTAUS: Ei liittyne työryhmän käsiteltävänä olevaan asiaan.

Miten usein (prosentuaalisesti) viimeisten viiden vuoden aikana IPR-asioissa asiamiehenä / yrityksen edustajana PRH:ssa toimiessanne olette keskimäärin valittanut PRH:n tekemästä lopullisesta päätöksestä PRH:n valituslautakuntaan? Mikä on ollut muutoksenhaun syy / peruste?

VASTAUS: Muutoksenhaun peruste on ollut asiakkaan edun vastainen hylkäävä päätös. 

Monessako IPR-asiassa, jossa viimeisten viiden vuoden aikana olette toiminut asiamiehenä / yrityksen edustajana PRH:n valituslautakunnassa, olette valittanut valituslautakunnan päätöksestä edelleen korkeimpaan hallinto-oikeuteen? Mikä on ollut muutoksenhaun syy / peruste?

VASTAUS: KHO:een on valitettu, jos on ollut syytä epäillä, että lakia on sovellettu väärin. KHO on kumonnut kaikki viraston ja sen valituslautakunnan päätökset, joista on valitettu oikeuskysymyksen perusteella. 

Kysymykset liittyen PRH:n valituslautakuntamenettelyn arviointiin:

Työryhmä pyytää Teitä aluksi, tarvittaessa oikeudenaloittain (patenttiasiat, hyödyllisyysmalliasiat, mallioikeusasiat ja tavaramerkkiasiat) eriteltynä, arvioimaan yleisesti PRH:n valituslautakuntaa IPR-asioiden muutoksenhakuasteena ja IPR-asioiden käsittelyä valituslautakunnassa sekä arvioimaan erityisesti valituslautakuntamenettelyn yhtäältä hyviä puolia sekä toisaalta mahdollisia ongelmia ja epäkohtia yleisellä tasolla.

VASTAUS: Selkeissä rutiiniasioissa toiminut hyvin. Muunlaisissa asioissa suuria ongelmia, toiminta ei tyydyttävällä tasolla. Valituslautakunnan päätökset näyttäisivät nojaavan sen omaan, itse kehittämään käytäntöön eikä niinkään lakiin. Perustelut niukkoja, viittaukset eurooppalaiseen oikeuskäytäntöön tai oikeusperiaatteisiin puuttuvat kokonaan. Menettelysäännöksille ei anneta sellaista merkitystä kuin KHO:ssa. Valituslautakunta ei juuri näytä kuuntelevan valittajan näkemyksiä, vaan viittaa omaan käytäntöönsä tai omaan näkemykseensä asiassa jopa silloin kuin kaikki faktat ja näyttö puhuisivat toiseen suuntaan. Puolustaa usein viraston linjauksia. Toimii eri tavalla kuin OHIM tai EPO.  Ei välttämättä seuraa KHO:n antamia ohjeita vaan pysyy omissa perusteluissaan. Useimmat asiat joudutaan siis viemään KHO:een, jos muutosta halutaan.

Tämän jälkeen työryhmä pyytää Teitä tarkastelemaan alla mainituissa suhteissa yksityiskohtaisemmin IPR-asioiden käsittelyä PRH:n valituslautakunnassa sekä arvioimaan valituslautakuntamenettelyä:

-	asioiden saattaminen vireille PRH:n valituslautakunnassa

-	asioiden käsittely PRH:n valituslautakunnassa 

○ tuleminen kuulluksi asiaa käsiteltäessä

VASTAUS: Kuulemista parannettu tavaramerkkiasioissa vastaselitysmahdollisuudella. Patenttiasioissa ei kuule sille toimitetusta lisämateriaalista. Ei myöskään tavaramerkkiasioissa puutu viraston tekemiin virheisiin kuulemisessa. KHO linjannut tekemämme valituksen perusteella vuonna 2008, että kuultava, mutta ei toistaiseksi vaikutusta viraston tai sen valituslautakunnan toimintaan. 

○ mahdollisuus selvitysten, lausuntojen jne. esittämiseen 

VASTAUS: Rajaton mahdollisuus paisuttaa juttuja, antaa uusia selvityksiä ja jopa muuttaa riidan kohdetta. Eroaa täysin EPO:sta ja OHIMista. Paisuttaminen vaarantaa oikeusturvan ja johtaa juttujen pitkittymiseen. Prosessisäännöksillä voitaisiin varmistaa, että riidan kohde ja todisteet määritellään menettelyn alussa eikä esim. 5 vuoden kuluttua. Tätä joustavuutta toki käytetään päämiesten eduksi, mutta periaatteessa oikeusturvan vaarantava asia. 

○ Asian tuleminen selvitetyksi valituslautakunnan toimesta

Ks. edellä.

○ valituslautakunnan prosessinjohto asiaa käsiteltäessä

VASTAUS: Tällaista ei taideta tuntea.

○ menettelyn tehokkuus ja joutuisuus

VASTAUS: Hidasta, kuten yleisesti tiedetään. Kaksi vuotta saattaa kestää sen ilmoittamiseen, että viraston ratkaisu ja perustelut hyväksytään.

-	PRH:n valituslautakuntamenettelyn kirjallisuus / suullisuus 

○ mahdollisuus (tarvittaessa) saada toimitetuksi suullinen käsittely

VASTAUS: Tällaista ei taideta juuri tuntea, kuten yleisesti tiedetään.

-	PRH:n valituslautakunnan päätökset IPR-asioissa (päätösten selkeys ja ymmärrettävyys, perustelujen laajuus ja yksityiskohtaisuus jne.) 

VASTAUS: Puuromaisia kokonaispäätelmiä. Analyyttinen lähestymistapa OHIMin ja EPO:n tapaan olisi parempi. Perustelut niukkoja ja niissä ei oteta kantaa argumentteihin, jotka puhuvat omaksuttua lopputulosta vastaan. 

Lopuksi työryhmä pyytää Teitä vielä esittämään näkemyksenne siitä, mikä nykyisessä PRH:n valituslautakuntamenettelyssä on mielestänne sellaista, mikä ehdottomasti tulisi säilyttää siirrettäessä IPR-asioiden käsittely valituslautakunnasta markkinaoikeuteen? Mitkä puolestaan mielestänne ovat mahdolliset valituslautakuntamenettelyyn liittyvät ongelmat tai heikkoudet, joihin tulisi puuttua joko lainsäädännöllisin toimin tai muutoin?     

VASTAUS: Ks. edellä mitä on sanottu juttujen paisuttamisesta. Menettelysäännökset OHIMin ja EPO:n tapaan puuttuvat. 

Ratkaisut tulisi perustella eri tavalla ja kaikesta uudesta materiaalista, jos sitä ylipäätänsä saa esittää, tulisi kuulla. 

Markkinaoikeudessa tulevaisuudessa tapahtuvaan IPR-asioiden käsittelyn järjestämiseen liittyvät kysymykset:

Kyselyn toisen osan muodostaa näkemysten kartoittaminen sen osalta, miten PRH:n IPR-asioissa tekemiin päätöksiin kohdistuvien muutoksenhakuasioiden järjestäminen markkinaoikeudessa vastaisuudessa tulisi suorittaa. 

Mainitussa tarkoituksessa työryhmä pyytää Teitä esittämään näkemyksenne paitsi alla esille otettuihin seikkoihin / kysymyksiin, niin myös mahdollisiin muihinkin mieleenne tuleviin seikkoihin, tarvittaessa oikeudenaloittain eriteltynä: 

- missä suhteessa, miltä osin ja miten näkemyksenne mukaan PRH:n päätöksiin kohdistuvaa valitusprosessia IPR-asioiden osalta tulisi kehittää? 

VASTAUS: Ks. mitä edellä mitä on sanottu menettelysäännöksistä. 

- miten näkisitte, että kansallisen muutoksenhakumenettelyn järjestämisessä esimerkkinä olisi mahdollista käyttää kansainvälisiä tai ulkomaisia ratkaisuja (esim. EPO ja sen valituslautakuntaprosessi patenttiasioissa, OHIM ja sen valituslautakuntaprosessi tavaramerkki- ja malliasioissa)? Mitkä mielestänne olisivat tällaisia ratkaisuja?

VASTAUS: Prosessi ja riidan kohde tulee täsmällisemmin järjestää menettelysäännöksillä ja ohjeilla. Prekluusiosäännökset tulee ottaa käyttöön kaikissa asioissa. Kuuleminen tulee järjestää erillisillä säännöksillä. Patenttiasiamiehillä tulisi olla edustusoikeus asioissa, jotka koskevat patenttihakemuksia tai –väitteitä. 

- miten markkinaoikeuden ratkaisukokoonpanot puheena olevien IPR-asioiden osalta tulisi järjestää (esim. kokoonpanon jäsenten lukumäärä, jäsenten kelpoisuusedellytykset, esteellisyyssäännökset jne.)?

VASTAUS: Nimitysten ei tulisi perustua virkaikäjärjestykseen tai tuomioistuinuraan. Tuomarin ura tulisi myös avata ulkopuolisille. Auskultoinnin puuttumista tms. vähämerkityksistä seikkaa ei saisi pitää edellytyksenä tuomarinimityksille. Tuomioistuinlaitoksen sisältä nimitysten tulisi kohdistua niihin tuomareihin, jotka ovat erikoistuneet nimenomaan IPR-lakien ja SopmenL:n soveltamiseen. Yleisen siviilioikeuden tuntemusta tulisi kuitenkin pitää ansiona, koska IPR-oikeus on siviilioikeuden erityisalue eikä varsinainen ”oma oikeudenala”. Tuomareita ei pitäisi virkaikäjärjestyksessä siirtää markkinaoikeudesta tai käräjäoikeudesta. 

Patenttiasioissa ei yleensä tarvita pelkkää teknistä asiantuntemusta vaan patenttioikeudellista osaamista, jossa tekniset tosiasiat yhdistetään lain soveltamiseen. Patenttioikeus on juridiikkaa, ei tekniikkaa. VTT:n asiantuntijat ovat patenttioikeudenkäynneissä lausuneet lähinnä tekniikasta eikä patenttioikeudesta. Tästä järjestelmästä tulisi luopua kokonaan. Parhaiden Eurooppapatenttiasiamiesten tulisi voida ilmoittautua asiantuntijoiksi. Vaativan EQE-kokeen suorittamista tulisi pitää poikkeuksellisen suurena ansiona. Pitkä kokemus patenttiasioissa ei nykyisin riitä, koska niin sanotuilla ”isoisillä” ei välttämättä ole koulutusta ja kokemusta EPO –prosesseista ja EPC:stä. Niiden tuntemus vaikuttaa myös kansallisen oikeuden soveltamiseen. EQE -kokeen suorittaneet kansainväliset asiantuntijat tulisi ottaa mukaan. Vakinaisten teknisten tuomareiden nimittämistä lienee syytä harkita, mutta taloudelliset seikat tulee ottaa huomioon. Tekninen tuomari ei kuitenkaan saisi olla henkilö, jolla ei ole todistettua patenttioikeudellista osaamista.

Hallinnollisissa patenttiasioissa kokoonpanon tulisi/voisi olla muotoa 1 tuomari + 2 patenttioikeuden asiantuntijaa/teknistä tuomaria. Siviilioikeudellisissa asioissa sopiva kokoonpano on 2 tuomaria + 1 asiantuntija/tekninen tuomari. Kolmen tuomarin kokoonpano ja vakinaiset asiantuntijat lisännevät kustannuksia ja siksi on mietittävä onko sellaiseen varaa. Sivutoimisten asiantuntijoiden palkkioiden suuruus tulisi etukäteen määrittää ja niiden tulee olla kohtuullisia. VTT:n asiantuntijoille maksetut korvaukset ovat olleet liian suuria. 

Tavaramerkki- ja malliasioissa paras ratkaisu olisi IPR –tuomari, joka yhden tai kahden hengen kokoonpanossa ratkaisee asian. Asiantuntijoiden sijaan tärkeää on selvät ja riittävät perustelut, jotka tuomari kirjoittaa kantansa tukensa. Tuomareiden olisi hyvä perehtyä Ison-Britannian oikeuskäytäntöön, jossa perustelut kirjoitetaan avoimesti näkyviin. Hyvät perustelut ehkäisevät laajoja valitusprosesseja. 
Asiantuntijoiden nimittämiselle tällaisissa asioissa ei liene mitään perusteita, koska kyse on aivan erilaisesta lain soveltamisesta kuin patenttiasioissa. Markkinaoikeudessa asiantuntijat vaikuttavat joskus politisoineen asioita, mikä ei mielestäni ole hyvä asia. 

- miten muutoksenhaku markkinaoikeuden päätöksistä korkeimpaan hallinto-oikeuteen tulisi järjestää (esim. suora valitus / valituslupa jne.)?

VASTAUS: Muutoksenhaku tulee järjestää siten, että ainakin hakemus- ja väiteasioissa muutoksenhaku ohjataan KHO:een. Mitään valituslupaa ei tällaisissa asioissa tietenkään tulisi edellyttää, koska KHO on ainoa muutoksenhakuaste. Lisäksi asiat ovat luonteeltaan sellaisia, että valitustarve on usein ajankohtainen. 

Oikeus valittaa markkinaoikeuden tuomioista on tärkeä oikeusturvakysymys. Prosessit liittyvät usein epäselvien oikeuskysymysten ratkomiseen. Hakemusasioissa oikeusturvaongelmia ei ole ollut, jos on viitsinyt valittaa, koska KHO kuuntelee valittajaa ja tarvittaessa korjaa virheet. Prosessit ovat tosin tyypillisesti kestäneet 4-5 vuotta.

Markkinaoikeuden tuomioista on myös siviiliasioissa voitava valittaa ilman valituslupaa, jotta virheet voidaan korjata. Nykyisen kaltainen KKO:n valituslupajärjestelmä johtaisi tosiasialliseen valituskieltoon, koska ennakkopäätösperusteella lupa voidaan saada vain hyvin poikkeuksellisesti. KKO:n valituslupajärjestelmä on kansainvälisesti katsoen hyvin tiukka eikä se sovellu lainkaan IPR –asioihin. On huomattava, että ainoastaan korkeimmalla oikeusasteella on velvollisuus pyytää EY-tuomioistuimen ennakkoratkaisu. Tästä syystä on erittäin tärkeää, että tärkeimmät jutut voidaan tarvittaessa ajaa sinne saakka. 

KKO:n ankara lupajärjestelmä on vastoin perustuslain ja ihmisoikeussopimusten henkeä. Huomioon tulee ottaa myös IPR-omaisuuden haltijoiden oikeusturva. Pelkästään se, että valitukset lisäävät tuomioistuinten työtä ei ole riittävä peruste rajoittaa valittamista.

Englannin järjestelmää ei voitane rinnastaa KKO:n eräässä lausunnossaan esittämällä tavalla Suomen järjestelmään. Englannissa ei valituslupaan tarvita mitään ennakkopäätösperustetta vaan valituslupa voidaan saada, jos jokin oikeudellinen virhe pitää korjata (oikeuskysymys). Valituslupajärjestelmää pitäisi muuttaa. 
Jos valitusmahdollisuutta ei ole, väärääkään IPR-lain soveltamista ei saada oikaistua, jos valittaa voi vain ennakkotapausperusteella, jonka toteen näyttäminen edellyttää huomattavan paljon.  

Muutoksenhaku tulisi järjestää seuraavien vaihtoehtojen mukaan:

a)	Kaikissa asioissa suorana valitustienä on KHO, joka on myös kilpailuasioissa valitusviranomainen. Kilpailuasioissa menettely markkinaoikeudessa muistuttaa siviilioikeudellisten asioiden käsittelyä käräjäoikeudessa. Tämä lienee vaikea toteuttaa perustuslaillisista syistä, mutta mielestäni työryhmä voisi selvittää tätäkin asiaa. Aiemminhan useiden asiantuntijoiden taholta väitettiin, että hallinnolliset asiat voidaan siirtää käräjäoikeuteen.
b)	Valitustie on HO ja KKO.  HO:lla ei esim. teknisiä asiantuntijoita, mikä on suuri ongelma, jonka ratkaiseminen edellyttää toimenpiteitä.
c)	Valitustie on suoraan KKO, jolloin valitus mahdollinen joko suoraan tai ainakin oikeuskysymyksen perusteella sekä todisteiden virheellisen arvioinnin perusteella (ennakkopäätösperustetta ei tule edellyttää). Viimeksi mainittu on huono vaihtoehto, koska näytön ja faktojen uudelleen arviointi voi olla tärkeä osa valitusprosessia. Tässä tapauksessa valituslupajärjestelmää on muutettava. 

Rinnakkaisiin prosesseihin liittyvät kysymykset:

Työryhmän asettamispäätöksen mukaisen lähtökohdan mukaan jatkossa sekä PRH:n päätöksiin kohdistuvat muutoksenhakuasiat että immateriaalioikeudelliset riita-asiat käsiteltäisiin samassa instanssissa, eli markkinaoikeudessa. 

Edellä mainitun johdosta työryhmä on sisällyttänyt kyselytutkimukseen myös käsillä olevan osion, jossa pyritään selvittämään kokemuksia hallinnollisten muutoksenhakuasioiden ja samaan aikaan yleisissä tuomioistuimissa vireillä olevien riita-asioiden muodostamien rinnakkaisten prosessien tilanteista sekä näkemyksiä sanottujen kysymysten ratkaisemisesta vastaisuudessa markkinaoikeudessa.

Työryhmä pyytää Teitä ensinnäkin selvittämään kokemuksianne hallinnollisia muutoksenhakuasioita ja samaan aikaan yleisissä tuomioistuimissa vireillä olevia riita-asioita koskevien rinnakkaisten prosessien tilanteista sekä erityisesti valottamaan näihin tilanteisiin mahdollisesti liittyviä ongelmia.

Tämän lisäksi Teitä pyydetään esittämään näkemyksenne siitä: 

- miten edellä mainittujen asioiden käsitteleminen jatkossa markkinaoikeudessa tulisi suorittaa (esim. kysymys mainittujen asioiden kumuloinnista jne.)?, 

7