Oikeusministeriö

Viite	Oikeusministeriön lausuntopyyntö OM 2/41/2009

VAKUUTUSOIKEUDEN LAUSUNTO LUONNOKSESTA HALLITUKSEN ESITYKSEKSI LAIKSI RIKOSVAHINKOLAIN MUUTTAMISESTA

Yleistä 		Vakuutusoikeus pitää hallituksen esitysluonnoksessa ehdotettuja muutoksia 		pääosin tarpeellisina ja kannatettavina. Lausuntonaan vakuutusoikeus esit-		tää seuraavaa:

EHDOTETUT MUUTOKSET

Kärsimyskorvauksen enimmäismäärä

Esitysluonnoksessa ehdotetaan rikosvahinkolain 9 §:n 2 momenttia muutettavaksi siten, että alle 18-vuotiaalle seksuaalirikoksen uhrille voitaisiin suorittaa korvausta kärsimyksestä nykyisen rikosvahinkolain mukaisen 8.800 euron enimmäismäärän asemesta enintään 15.000 euroa. Vakuutusoikeus pitää kannatettavana ehdotettua enimmäiskorvauksen korottamista.
	
Vakuutusoikeudella ei tilastotietojen mukaan ole ajalla 1.1.2007-31.7.2010 ollut ratkaistavanaan lainkaan 1.1.2006 voimaan tulleen rikosvahinkolain (1204/2005) mukaisia seksuaalirikoksiin liittyviä kärsimyskorvausta koskevia valituksia, joten vakuutusoikeuden oikeuskäytäntöä tältä osin ei ole esitettävissä. Esitysluonnoksessa ehdotettu enimmäiskorvauksen korottaminen mahdollistaa joka tapauksessa paremmin rikosten erityispiirteiden huomioon ottamisen korvausta määrättäessä ja antaa laajemman liikkumavaran korvausmenettelyssä. Myös henkilövahinkoasiain neuvottelukunnan suositukset kärsimyskorvausten määristä lapseen kohdistuneiden seksuaalirikosten osalta (törkeimpien rikosten osalta korvaussuositus 10.000-25.000 euroa) puoltavat kärsimyskorvauksen enimmäismäärän korottamista ainakin esitysluonnoksessa ehdotetulle tasolle. 

Perusvähennys

Esitysluonnoksessa ehdotetaan rikosvahinkolain 20 §:n muuttamista siten, että perusvähennys tehtäisiin vain aineettomista vahingoista suoritettavista korvauksista. Perusvähennyksen määrää ehdotetaan samalla korotettavaksi 200 euroon. Vakuutusoikeus katsoo, että muutos esitysluonnoksesta ilmenevin tavoin kohdentaisi perusvähennyksen nykyistä oikeudenmukaisemmin, ja pitää ehdotettuja muutoksia perusteltuina.
	
Hakemuskulujen korvaaminen
	
Hakemuskulujen osalta esitysluonnoksessa ehdotetaan, että rikosvahinkolain 29 §:n 1 	momenttia muutetaan siten, että oikeus hakemuskulujen korvaukseen olisi vain hakijalla, jolle on aiheutunut rikosvahinkolain nojalla korvattavaa vahinkoa. Muutoksen tavoitteeksi on ilmoitettu sen edistäminen, ettei Valtiokonttorin korvauskäsittelyn voimavaroja tarvitse käyttää sellaisiin asioihin, joissa hakija ei tosiasiallisesti kuulu rikosvahinkolain 
mukaisen korvaussuojan piiriin. 
	
Vakuutusoikeuden näkemyksen mukaan rikosvahinkokorvaushakemuksen menestymisen arviointi etukäteen ei ole useinkaan täysin yksiselitteistä. Ongelmia voidaan arvioida syntyvän muun muassa kärsimyskorvausta koskevien hakemusten osalta silloin, kun korvausperusteena vedotaan vapauteen kohdistuneeseen rikokseen, taloudellista vahinkoa koskevien hakemusten yhteydessä sekä tilanteissa, joissa asiaa ei ole käsitelty lainkaan yleisessä tuomioistuimessa. Myös rikosvahinkolain 13 ja 14 §:n mukaisen esinevahinkoa koskevan korvauksen edellytyksenä olevan laitoshoidon/yhdyskuntapalvelun selvittäminen ennen korvaushakemuksen tekemistä ei liene hakijalle mahdollista. 
	
Esitysluonnoksesta ei ilmene, kuinka paljon Valtiokonttorille jätetään rikosvahinkolakiin täysin perustumattomia hakemuksia. Voitaneen kuitenkin olettaa, ettei kokonaismäärä ole huomattava.  		.
  
Esitysluonnoksessa ehdotetun rikosvahinkolain 29 §:n 1 momentin muutoksen mukaan hakemuksesta aiheutuneet kulut jäisivät korvaamatta myös siinä tapauksessa, että korvaushakemus on alunperin ollut täysin perusteltu, mutta Valtiokonttori ratkaisunaan päätyy hylkäämään hakemuksen kokonaan. Tämä saattaisi vakuutusoikeuden näkemyksen mukaan johtaa muun muassa siihen, ettei rikoksen uhri korvausvastuun pelossa uskalla enää käyttää lainoppinutta avustajaa hakemuksen laatimiseen, ja mahdollisesti koko korvaushakemus jää tekemättä. 

Vakuutusoikeus toteaa, ettei selkeästi rikosvahinkolakiin perustumattomien korvaushakemusten jättämiseen ole syytä kannustaa. Edellä esitetty huomioon ottaen vakuutusoikeus katsoo kuitenkin, ettei esitysluonnoksessa ehdotettu rikosvahinkolain 29 §:n 1 momentin muutos sellaisenaan välttämättä johda kaikilta osin kohtuullisena pidettävään lopputulokseen.

Viranomaisten oikeus saada tietoja

Vakuutusoikeus katsoo, että esitysluonnoksessa ehdotettua Oikeusrekisterikeskuksen tiedoksisaantia koskevan 47 a §:n lisäämistä rikosvahinkolakiin voidaan pitää perusteltuna.

Timo Havu
		Ylituomari

		Eeva Wahlberg
		Vakuutusoikeustuomari