Oikeusministeriölle

Asia: 	Lausunto työryhmämietinnöstä 2005:2: Aineettomia oikeuksia koskevien 
	asioiden käsittely

Lausunnon antaja:	Helsingin käräjäoikeus

Viite:	Oikeusministeriön kirje 12.5.2005 OM 017:00/2003 OM15/412003

	Lausuntonaan Helsingin käräjäoikeus esittää seuraavan.

Työryhmän toimeksianto

	Työryhmän toimeksiannon mukaan sen tehtävänä oli tehdä tarvittavat muutosehdotukset niin, että immateriaalioikeusasiat käsitellään asialähtöisesti tarkoituksenmukaisessa ratkaisuelimessä siten, että mahdollisuuksien mukaan kaikki vaatimukset käsitellään samassa toimielimessä ja mahdollisimman samanlaisessa menettelyssä. Toimivaltasääntelyn tulisi turvata asiantunteva käsittely.

	

Muutostarpeet

	Työryhmä on kirjannut mietintönsä jaksossa kolme kansallisesta ja kansainvälisestä tilanteesta ja kehityksestä johtuvia muutostarpeita. 

	Työryhmän mainitsemista syistä teollisoikeusasioiden käsittelyn kahtiajako on ongelmallinen. Kun samoja lakeja sovelletaan rekisteriviranomais- käytännössä ja erikseen kahdessa tuomioistuinlinjassa, on tämä omiaan tukemaan kehitystä, jossa oikeuskäytännöt alalla epäyhtenäistyvät. 

	Työryhmä toteaa myös ongelmaksi rinnakkaisten prosessien tilanteet. Käytännössä on tavanomaista, että hallinnolllinen prosessi on vielä kesken väitemenettelyssä tai korkeimmassa hallinto-oikeudessa, kun jo nostetaan loukkaus- tai mitättömyyskanne Helsingin käräjäoikeudessa. Tilanteesta seuraa prosessien pitkittymistä ja siten odotus- ja kustannushaittoja. 

	Kansainvälinen kehitys on tuonut oikeudenkäyntikäytäntöihin samansuuntaisen uuden ongelman. Käräjäoikeudessa käytävien patentti- ja tavaramerkkioikeudenkäyntien yhteydessä on tullut entistä tavanomai- semmaksi, että asianosaiset viittaavat eurooppapatentti- tai yhteisötavara- merkkirekisteröintiin tai niitä koskevaan riitaan, jolla väittävät olevan vaikutuksia Suomessa käsiteltävään asiaan. Ei ole käytännössä harvinaista, että patentti- ja tavaramerkkioikeudenkäynneissä joudutaan odottelemaan eurooppalaisten rekisteriviranomaisten tai tuomioistuimien ratkaisuja. Tämän vuoksi olisi tärkeää, että kansallinen menettelymme normaalitilan- teissa olisi nopeaa.

	Työryhmä toteaa, että teollisoikeudellisten riita- ja rikosasioiden keskittämisestä on säädetty epäyhtenäisesti ja osin tulkinnavaraisesti. On perusteltua, että nämä puutteet korjataan yhtenäisillä ja selkeillä säännöksillä.

	Työryhmä toteaa sopimattomasta menettelystä elinkeinotoiminnassa annetun lain (SopMenL) mukaisten asioiden käsittelyn nykyisin  ongelmalliseksi. Korkein oikeus on 20.1.2004 antamassaan ratkaisussa katsonut, että markkinaoikeuden toimivaltaan saattaa esikysymyksenä kuulua kannanotto myös siihen, onko tavaramerkkiloukkaus tapahtunut.

	Työryhmä toteaa edelleen, että oikeuspaikkasäännösten lisäksi ei ole lakitasoisia säännöksiä immateriaalioikeusasioiden käsittelyn keskittämisestä ja toteuttamisesta Helsingin käräjäoikeudessa.

	Työryhmän mukaan osa tekijänoikeusasioista on sellaisia, että niihin  nykyisessä järjestelmässä, jossa käsittelyä ei ole keskitetty, ei liity ongelmia. Työryhmän mielestä osa tekijänoikeusasioista on kuitenkin sellaisia, että ne edellyttävät tekijänoikeusjärjestelmän syvällistä ymmärtämistä. 

	Työryhmä toteaa edelleen, että mm. teollisoikeuksia koskevia turvaamistoimihakemuksia on jätetty sekä Helsingin käräjäoikeuteen että vastaajan kotipaikan alioikeuteen. Onpa käytännössä menetelty niinkin, että kun hakija ei ole saanut Helsingin käräjäoikeudesta toivomansa mukaista ratkaisua, hakija on tämän jälkeen tehnyt uuden hakemuksen toisessa tuomioistuimessa, joka ei ole tottunut käsittelemään vastaavanlaisia hakemuksia. Tilanne kaipaa keskittämissäännöksiä.

	Työryhmä toteaa patentti- ja rekisterihallituksen (PRH) väitemenettelyn osalta ongelmaksi käsittelyn hitauden ja PRH:n valituslautakunta-
	menettelyn osalta lisäksi sen, että valituslautakunta ei täytä  riippumattomalle tuomioistuimelle asetettavia edellytyksiä. 

	Työryhmä toteaa myös viimeaikaisen kansainvälisen kehityksen luoneen muutostarpeita. Immateriaalioikeus on poikkeuksellisen kansainvälistä. Yhteistyö Euroopan unionissa on jo pitkällä erityisesti yhteisötavaramerkin ja yhteisömallin osalta, mutta myös yhteisöpatentin osalta. Suomen kansallisen edun kannalta on  tärkeää, että tuomioistuinjärjestelmämme täyttää riittävät laatuvaatimukset ja mahdollistaa myös suomalaisten tuomareiden pätevöitymisen eurooppalaisiin tehtäviin. 

Käsittelyn keskittämisen päälinjaus

	Työryhmä on pohtinut erilaisia vaihtoehtoja sen suhteen, miten immateriaalioikeusasioiden keskittäminen voitaisiin toteuttaa. Työryhmä  ehdottaa kaikkien immateriaalioikeudellisten riita- ja rikosasioiden keskittämistä Helsingin käräjäoikeuteen, siten rajattuna, että tekijänoikeusasioiden osalta Helsingin käräjäoikeus olisi vaihtoehtoinen oikeuspaikka.

	Työryhmän keskittämisestä tekemä päälinjaus on kannatettava. On tärkeää, että immateriaalioikeudelliset riita- ja rikosasiat käsitellään samassa tuomioistuimessa, koska rikosasioiden yhteydessä joudutaan ratkaisemaan myös vahingonkorvauskysymyksiä, jotka määräytyvät paljolti samojen periaatteiden mukaan kuin siviiliriita-asioissakin. Käräjäoikeus on paras vaihtoehto, kun pohditaan rikosasioiden käsittelyyn soveltuvaa tuomioistuinta. Helsingin käräjäoikeudessa on pitkä kokemus ja hyvä osaaminen immateriaalioikeusasioiden käsittelyyn. Käräjäoikeuden suuruuden takia näihin asioihin voidaan suunnata resursseja joustavasti tarpeen mukaan. 

	Helsingin käräjäoikeudessa immateriaalioikeusasioiden käsittelyaikojen pituus johtuu usein siitä, että jutuissa joudutaan usein odottamaan muiden viranomaisten tai tuomioistuimien ratkaisuja. Immateriaaliasiat ovat myös luonteensa vuoksi pitkäkestoisia. Käräjäoikeudella itsellään on sinänsä mahdollisuudet käsitellä asiat kohtuullisessa ajassa. 

	Ehdotus tekijänoikeusasioiden käsittelyn vaihtoehtoisista oikeuspaikoista ottaa hyväksyttävällä tavalla huomioon erilaiset tavoitteet: toisaalta riittävän asiantuntemuksen turvaamisen vaikeisiin juttuihin, toisaalta sen, että tavanomaisia asioita ei käsitellä kohtuuttoman etäällä.

	Immateriaalioikeusasioissa voidaan esittää turvaamistoimivaatimuksia joko erityislakien tai oikeudenkäymiskaaren 7 luvun säännösten nojalla. Yhtenäisen käytännön turvaamiseksi on perusteltua, että myös näiden asioiden käsittely keskitetään samaan tuomioistuimeen muiden immateriaalioikeusasioiden kanssa. Samassa yhteydessä olisi hyvä pohtia lisäksi, mikä on erityis- lakisäännösten - esimerkiksi patenttilaki 68 § ja tavaramerkkilaki 48 § - suhde ulosottolain 7 luvun turvaamistoimisäännök- siin.

	Teollisoikeusasiat ovat jo pitkään olleet keskitettynä Helsingin käräjäoikeuteen ja siellä yhden osaston käsiteltäväksi. Käräjäoikeudessa on panostettu niiden käsittelyyn ja saavutettu kokemusta ja näiden asioiden erityisosaamista. 

Valitukset rekisteriviranomaisen lopullisista ratkaisuista

	Työryhmän enemmistö ehdottaa, että valitukset rekisteriviranomaisen teollisoikeuksia koskevista ja eräistä muistakin rekisteröintiratkaisuista - joita nykyisin käsitellään PRH:n valituslautakunnassa -  käsiteltäisiin Helsingin käräjäoikeudessa. Työryhmän enemmistö katsoo, että ehdotetulla uudistuksella saavutettaisiin etuja: se vähentäisi päällekkäisiä menettelyjä, lisäisi käräjäoikeudessa käsiteltävien asioiden määrää ja siten kohottaisi asiantuntemusta ja osaamista ja parantaisi oikeusturvaa sekä mahdollistaisi muutoksenhaun rekisteriviranomaisen ratkaisusta suoraan tuomioistuimeen ja siten parantaisi oikeusturvaa.

	Käräjäoikeus ei ota kantaa uudistusehdotukseen liittyviin periaatteellisiin kysymyksiin, mutta katsoo, että ehdotetulla uudistuksella saavutettaisiin työryhmän enemmistön mainitsemia etuja.

Patenttituomioistuin

	Työryhmä on pohtinut eri nimivaihtoehtoja ja päätynyt kutsumaan ehdotettua tuomioistuinta patenttioikeudeksi.

Patenttituomari

	Työryhmä ehdottaa, että perustettaisiin  patenttituomarin virkoja, joihin nimitettävän tulee olla perehtynyt aineettomiin oikeuksiin ja niitä koskevien asioiden käsittelyyn. Immateriaalioikeus on nopeasti kehittyvä ja kansainvälistyvä oikeudenala. Sen hallitseminen edellyttää jatkuvaa pitkäjänteistä opiskelua sekä kansallisen ja kansainvälisen kehityksen seuraamista. Korkeatasoista osaamista ei ole mahdollista hankkia lyhyessä ajassa, muutamissa vuosissa. Näistä syistä on tärkeää, että immateriaalioikeusjuttuja käsittelee oikeudessa tähän oikeudenalaan suuntautunut ja sitoutunut tuomari. Patenttituomarin virkojen perustamisen ohella voidaan ajatella myös muita vaihtoehtoja.

	Patentti- ja tavaramerkkijutut ovat usein luonteeltaan sellaisia, että ne nykyisinkin käsitellään kolmen tuomarin kokoonpanossa. Tämän vuoksi on tärkeää, että laamanni voi määrätä muitakin kuin ehdotetun patenttituomarin viran haltijoita käsittelemään näitä asioita. Tämä tarjoaa myös tilaisuuden perehtyä oikeudenalaan ja pätevöityä patenttituomarin tehtävään. On myös hyväksi, että patenttituomarit käsittelevät muitakin asioita.

	Uusien hakuvirkojen perustaminen ei sinänsä lisäisi merkittävästi kustannuksia, koska uudistuksen yhteydessä ei perusteta uusia virkoja, vaan olemassa oleviin käräjätuomarivirkoihin asetettaisiin uudet pätevyysvaati- mukset.  

Asiantuntijat

	Työryhmä ehdottaa, että käsiteltäessä valituksia rekisteriviranomais- päätöksistä sekä patenttilakiin ja eräisiin muihinkin lakeihin perustuvaa riita-asiaa oikeudessa on jäseninä yhden tai kolmen tuomarin lisäksi kaksi sivutoimista asiantuntijaa. Asiantuntijajäsenten tulee edustaa teollisoikeuksien asiantuntemusta. Nykyisin tuomioistuimen apuna on kaksi teknillisen alan asiantuntijaa, jotka antavat tuomioistuimelle lausunnon olematta tuomioistuimen jäseniä. Asiantuntijoista hankitaan patenttilain 67 §:n nojalla valtion teknillisen tutkimuslaitoksen lausunto ja he edustavat käytännössä yleensä käsiteltävän tekniikan alan tieteellistä osaamista.

	Käräjäoikeudessa nykyisin käsiteltävien patenttiriita-asioiden osalta ehdotus on ongelmallinen. Asiantuntija-apua tarvitaan käytännössä lähinnä käsiteltävän tekniikan alan tuntemukseen. Nykyisessä tilanteessa on työryhmän mainitsemia puutteita: asianosaiset eivät käytännössä saa teknillisen alan asiantuntijoiden lausuntoa ennen käräjäoikeuden patenttituomiota, mutta voivat lausua siitä hovioikeusmenettelyssä, jos jutusta on valitettu hovioikeuteen.

	Jos asiantuntijat ovat työryhmän ehdottamalla tavalla tuomioistuimen jäseniä, he joutuvat ottamaan itsenäisesti kantaa kaikkiin käsittelyssä ratkaistaviin kysymyksiin, ei vain tekniikkaa sivuaviin ongelmiin. Asiantuntijajäsenet osallistuisivat päätöksentekoon esim. myös oikeudellisten kysymysten ja  näyttöarvioinnin osalta. Asiantuntijoilla ei kuitenkaan ole koulutusta eikä kokemusta tällaisten oikeudellisten kysymysten ratkaisemiseen.

	Olisi vielä syytä pohtia, olisiko nykyistä järjestelmää kehittämällä saavutettavissa tyydyttävä tulos. Patenttijutuista saadun käytännön kokemuksen perusteella vaikuttaa siltä, että asiantuntija-apua tarvitaan oikeudessa erityisesti käsiteltävän tekniikan alueelta, ei niinkään patenttien myöntämisen edellytyksistä. Käytännössä tarvittavaa asiantuntemusta on ehkä kuitenkin parhaiten saatavissa asianomaiseen tekniikan alaan tieteellisesti pätevöityneeltä tutkijalta.
	Jutun asianosaisille tulisi varata tilaisuus lausua asiantuntijoiden lausunnosta jo ennen ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomion antamista: tämä olisi mahdollista toteuttaa siten, että asianosaisilla olisi tilaisuus lausua kirjallisesti ennen patenttituomion antamista suullisen pääkäsitttelyn päättymisen jälkeen, kun asiantuntijoiden lausunto on valmistunut.

	Joskus patenttiriita on poikkeuksellisesti sellainen, että siinä ei jouduta pohtimaan tekniikkaan liittyviä ongelmia, vaan esimerkiksi puhdasta oikeuskysymystä. Tällöin tekniikan alan asiantuntijoiden käyttö jutussa ei ole tarkoituksenmukaista. Säännös olisi perusteltua kirjoittaa - samaan tapaan kuin merioikeusasiantuntijoita koskeva merilain 21 luvun 1 §:n 3 momentti - siten, että patenttiasia olisi mahdollista käsitellä poikkeuksellisesti asian laadun vuoksi myös ilman asiantuntijoita.

	Työryhmän ehdotuksen mukaan immateriaalirikosasiat käsitellään  kokoonpanossa, jossa on lautamiehiä siten kuin oikeudenkäymiskaaren 2 luvun 1 §:n 1 momentissa ja 6 §.ssä säädetään. Immateriaalirikosasioita on määrällisesti varsin vähän, mutta osassa saattaa nousta ratkaistavaksi samantyyppisiä teknillisiä kysymyksiä kuin immateriaaliriita-asioissa. Lautamiesten osallistuminen tämän laatuisten asioiden ratkaisuun ei lisää oikeusturvaa. Paras oikeusturva vahvennettua kokoonpanoa vaativissa asioissa saataisiin kolmen ammattituomarin ratkaisukokoonpanolla.

 Kokonaisarvio

	Helsingin käräjäoikeus puoltaa sitä, että immateriaalioikeusasioiden käsittely entistä enemmän keskitetään Helsingin käräjäoikeuteen. Koska Helsingin käräjäoikeus on suuri yksikkö, sen on mahdollista edelleen laajentaa ja parantaa jo nykyistä erityisosaamista ja kohdistaa immateriaalioikeus- asioiden käsittelyyn sellaiset voimavarat, että asioiden asianmukainen käsittely turvataan. 

	Asia kaipaa vielä jatkovalmistelua. Käräjäoikeus ottaa kantaa yksittäisiin säännösehdotuksiin myöhemmin.

Lausunnon valmistelu
	Lausunnon ovat valmistelleet käräjätuomarit Riitta Wirilander, Björn Hellman ja Kimmo Mikkola ja se on käsitelty käräjäoikeuden  johtoryhmässä.

	Helsingissä lokakuun 19. päivänä 2005

	Kauko Huttunen
	Laamanni