Suomen Tunnustuksellinen Luterilainen Kirkko	1 / 1
Kirkkokunnan johtokunta
Rajakatu 7, 15100 Lahti
puh. (03) 782 3097, 040-756 7659, faksi (03) 734 2484, sähköposti: kimmo.narhi@luterilainen.com	

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO
 	Lahti 29.1.2006

viite:	Lausuntopyyntö, kirjeenne n:o OM 8/41/2005, pvm 14.12.2005
asia:	Lausunto vihkimisoikeustyöryhmän mietinnöstä 2005:28, 14.12.2005

Kiitämme saamastamme lausuntopyynnöstä ja esitämme asiassa Suomen Tunnustuksellisen Luterilaisen Kirkon (STLK) puolesta seuraavaa. Voimme monessa kohdassa yhtyä siihen, mitä työryhmän ehdotuksessa on todettu. Haluamme kuitenkin tässä yhteydessä korostaa kahta asiaan liittyvää oleellista näkökohtaa: ensinnäkin kansalaisten ja kirkkojen tasavertaista kohtelua yhteiskunnan taholta sekä toiseksi laillisen, yhteiskunnan kontrolloiman avioliiton aseman vahvistamista avosuhteiden kansalaisten keskuudessa saamaan laajaan hyväksyntään nähden.
Haluamme korostaa tässäkin asiassa sitä, että yhteiskunnan tulisi nähdä ja toteuttaa kansalaisten yhdenvertaisuus ja tasa-arvo eri uskonnollisten yhdyskuntien kesken, joihin on luettava myös Suomen Evankelisluterilainen Kirkko ja Kreikkalaiskatolinen Kirkkokunta, joita mietinnössä kutsutaan nyt uudella nimikkeellä ”kansalliskirkot”. Nyt on tunnistettava ja tunnustettava yhteiskunnassa ja kirkoissa tapahtunut ja jatkuva sekularisoituminen, jonka myötä kirkollisessakin vihkimistapahtumassa ja sen yhteydessä kaikenlaiset muut arvot ja asiat kuin Jumalan sanaan ja uskoon tunnustautuminen ja pitäytyminen nousevat pääasioiksi. Sinänsä on totta, mitä esityksessä sanotaan, että uskonnollisessa yhdyskunnassa avioliittoon vihkiminen on paitsi yhteiskunnallinen toimenpide, myös uskonnon harjoitusta, minkä tosiasiallinen toteutuminen on sekularisoitumisen myötä laajalti kadottanut todellisen merkityksensä.
Avioliittoon vihkimisessä on kyse yhteiskunnallisesta järjestyksestä ja vihkimisen yhteiskunnallinen, laillinen puoli pitäisi toimittaa kaikille kansalaisille samalla tavalla yhteiskunnan siviiliviranomaisten toimesta. Uskontokuntien, joihin kuuluvat myös ”kansalliskirkot” rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien lisäksi, asiaksi jäisi sitten avioliiton laillisen vahvistamisen jälkeen toimia oman oppinsa ja tapansa mukaan, siten kuin uusi aviopari ja heidän uskonnollinen yhdyskuntansa haluavat, mutta sillä ei enää olisi lakimääräisiä vaikutuksia eikä sitä yhteiskunta valvoisi. Tällainen järjestys on tavanomainen muualla maailmassa, lakiesityksenkin mukaan mm Keski-Euroopassa.
Ajattelemme, että tällainen järjestys madaltaisi kynnystä laillistaa suhde eli solmia avioliitto vapaassa suhteessa elämisen sijasta. Monien, erityisesti nuorten, nykyisen ajatustavan mukaan kirkolliseen vihkimiseen liitetään isoa ihmisjoukkoa ja melkoisia kustannuksia edellyttävä häätapahtuma. Monet uskonnosta ja kirkostaan sinänsä välinpitämättömät ihmiset kokevat kirkollisen vihkimisen jollakin tavalla perinteeseen kuuluvaksi ja siviilivihkimisen jotenkin oudoksi — se kun ei yleensä ole tapana ollut, ja päätyvät elämään vapaassa suhteessa, kun eivät halua tai voi hienoja häitä järjestää tai halua nykyisenlaista siviilivihkimistä. Kun virallinen, lakimääräinen vihkiminen hoidettaisiin yhteiskunnallisena viranomaistoimenpiteenä kaikille samalla tavalla, voisivat ne, jotka eivät halua tai voi häitä järjestää, tyytyä pelkkään viranomaisvihkimiseen ja ne, jotka haluavat kirkolliset tai muunlaiset seremoniat, voisivat sen hyvin tehdä siviilivihkimisen jälkeen — kukin tavallaan. Jos tällainen menettely avioliittoon vihittäessä olisi kaikille sama, tapaan totuttaisin nopeastikin.
Mikäli ”kansalliskirkkojen” erityiskohtelu muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin nähden tässäkin asiassa säilyy, eikä ”kansalliskirkkojen” viranomaisasemaa edes kyseenalaisteta, tulee avioliittoon vihkimisoikeus (ns. kirkollinen vihkiminen) säilyttää myös muilla uskonnollisilla yhdyskunnilla. Tällaisessa tilanteessa kannatamme tehtyä lakiesitystä paremman, tasa-arvoisemman järjestelmän puutteessa. 

Suomen Tunnustuksellinen Luterilainen Kirkko

_____________________________
Kimmo Närhi, kirkkokunnan johtaja