Vörå frikyrkoförsamling Vöråvägen 32
66600 Vörå
Vörå, den 28 januari 2006

01. 02, uuu GICå g 0J-11
~05
Ola(/0

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,14155);(10025,14155);(10025,21604);(21603,21604);(21603,0);(0,0);fBehindDocument1
L
t—i'

Mag/ s Mikander	ete ~+'~lom	Ken Kackur	rik Liljetrci
fiireståndare, pastor	Chdförande	sekreterare	sakkunnig

Till Justitieministeriet, I lelsingfors
Justitieministeriet har begärt fdrsamlingens utlAtande om Vigselrättsarbetsgruppens betänkande av den 14.12.2005, sålunda att utlåtandet avges senast den 31 januari 2006.

Vörå frikyrkofdrsaniling, som åtnjuter vigselrätt enligt tidigare lagstiftning, avger såsom inbegärt utlåtande fdljande:

Med glädje konstaterar vi aft den tidigare av Statsrådet enligt prövning beviljade vigselrätten nu föreslås få en egen lag. Därmed tillgodoses de religiösa samfundens grundlagsenliga rättighet pä ett meta jämlikt sätt. Dock måste konstateras att lagen trots alit bar stä:mpel av ett undantagsfdrfarande. Det naturliga skulle ha varit att varje registrerat religionssamfund i sttid av lag skulle ätnjuta vigselrätt enligt lag utan särskilt ansökningsfdrfarande. Men så länge religionsfrihetslagen skiljer på kyrkor och registrerade religionssamfund, ffi vi tydligen nöja oss med att såso.rn registrerat religionssamfund inta karaktären av s.k. andra klassen.s religionssamfund. Detta fiirhållande är inte särskilt lyckligt sett ur gundlagens och religionsfrihetslagens synvinkel och vitsord om •jänilikhet och likhet inför lag.

Vi anser även att övergången till det nya systemet borde bli sådant att de religionssamfund, som åtnjuter vigselrätt vid lagens ikraftträdande, endast skulle åläggas aft till magistraten meddela personuppgifterna på de personer som fZir närvarande av respektive religionssamfund fcirordnats att utöva vigselrätten. Ett ifrägasättande av behörigheten genom ett nytt ansökningsförfarande är samtidigt ett ifrågasättande av vederbörande vigselförrättares kompetens, trots att vigselförrättaren under många är klanderfritt utövat samfundets vigselrätt.

Att vigselrätteris beviljande och övervakningen därav delegeras till magistraten är , som vi ser (let, ändaznålsenligt och bra med tanke på övcrvak.rungen och närk:ont.aktcn regionalt mellan religionssamfunden och vigself"cirrättarna.

Vi anser aft man vid ändringen av äktenskapslagen borde likställa religionssamfunden genorn att konsekvent övergå till samma terminologi som i Sverige, eller att alla samfund benämns såsom trossamfund, vilket naturligtvis även skulle medfdra mot.5var•ande ändring av rc,ligionsfrihetslagen.