Vapaa-ajattelijain liitto ry:n lausunto vihkimisoikeuksia selvittäneen oikeusministeriön työryhmän (OM:2005:28) mietinnöstä

Tiivistelmä

Vihkimisoikeuden rajaaminen pelkästään uskonnollisiin katsomuksiin on vastoin katsomusten tasa-arvoa. Tässä tilanteessa yksilöiden tasa-arvo toteutuu yhdistysten tasapuolisen kohtelun kautta.

Päätöksen siitä, ketkä saavat mennä naimisiin, tekee avioliiton esteiden tutkija eikä vihkijä, joten PL 124 §:n periaate julkisen vallan rajaamisesta virkamieskoneistoon ei ole merkittävä. Näin ollen jo
ilman PL:n yhdenvertaisuuspykälääkin vihkimisoikeuden myöntäminen uskonnottomille on mielekästä.

Katsomusvapauteen kuuluu vihkimisoikeus aivan yhtä paljon kuin uskonnonvapauteen kuuluu uskontokuntien vihkimisoikeus. Ei ole syytä epäillä, että uskonnottomien vihkimisoikeus tuottaa ongelmia, ellei uskontokuntienkaan vihkimisoikeus tuota.

Tasa-arvo ja yhdenvertaisuus

Jokaista lakiesitystä tulee katsoa tavallisen kansalaisen näkökulmasta. Lait ovat olemassa ihmisiä varten eikä toisinpäin. 

Siinä miten laki suhtautuu erilaisiin kansalaisiin, on yhdenvertaisuuden oikeusperiaatteen ydin. Tavallisen kadunmies-ateistin on vaikeaa ymmärtää sitä, että hänen uskovan ystävänsä vihkijä voi olla tämän omasta uskontokunnasta, mutta ateistille laki ei anna mahdollisuutta vihkijään omasta katsomusyhteisöstä. Lakiesitystä on muutettava.

Mietinnössä todetaan "Yhdenvertaisuus kohdistuu toisaalta myös lainsäätäjään ja edellyttää, että yksityisiä ihmisiä tai kansalaisryhmiä ei ilman hyväksyttävää perustetta aseteta toisia edullisempaan tai epäedullisempaan asemaan." Työryhmä siis toteaa aivan oikein, että yksilöiden tasa-arvo toteutuu osittain myös yhteisöjen kohtelun kautta.

Selvää onkin, että jokaista adventistia syrjittäisiin, jos Adventtikirkolta kiellettäisiin oikeuksia joita Baptistiyhdyskunnalla on. Uskonnottomien mielestä saman periaatteen pitää päteä silloinkin, kun vertailtavana ovat Vapaakirkko ja Vapaa-ajattelijain liitto.

Uskonnonvapaus ja katsomusvapaus

Mietinnössä mainitaan, että monessa Manner-Euroopan maassa ainoa laillisesti pätevä tapa solmia avioliitto on siviilivihkiminen.

Edempänä mietinnössä kerrotaan suomalaisesta käytännöstä yhdistää uskonnollinen rituaali ja maallinen toimenpide näin: "Tällainen sääntely osaltaan edistää perusoikeutena vahvistettuun
uskonnonvapauteen sisältyvää oikeutta harjoittaa uskontoa."

Työryhmä ei varmaankaan ole halunnut sanoa, että Manner-Euroopassa loukataan uskonnonvapautta. Kuitenkin sellaiseen tulokseen tekstin perusteella tulee.

Uskonnonvapaus ei edellytä, että uskonnollisilla rituaaleilla olisi jotain merkitystä maallisen lain edessä. Tietenkin uskonnonvapauteen kuuluu myös kulttivapaus, sen osana vapaus järjestää uskonnon oppien ja tapojen mukaisia vihkimisrituaaleja.

Vastaavasti katsomusvapaus ei edellytä, että uskonnottomien järjestöillä on vihkimisoikeus. Tässä työryhmä on aivan oikeassa.

Sen sijaan katsomusvapauden osana on katsomusten tasa-arvo. Juuri sen vuoksi vihkimisoikeus tulee myöntää myös uskonnottomille.

Perustuslain 124 §

Työryhmän mietinnössä otetaan lähestulkoon lähtökohdaksi se, että jokin oikeus sallitaan vain, mikäli perustuslaki sitä ehdottomasti vaatii. Vaikka ei otettaisi lukuun yleisen oikeustajun mukaista yhdenvertaisuutta, joka on perustuslakiimmekin kirjattu, voi kysyä mitä haittaa seuraa vihkimisoikeuden myöntämisestä myös uskonnottomia katsomuksia edustaville.

Ainoana perusteluna työryhmän mietinnössä on PL 124 §: "ei ole tullut esille - - tarpeita, joiden vuoksi vihkimisoikeuden laajentamista koskemaan niitä voitaisiin pitää perustuslain 124 §:ssä edellytetyllä tavalla tarpeellisena tehtävän tarkoituksenmukaiseksi hoitamiseksi."

Kyseistä perustuslain pykälää edelsi HE 1/1998, jossa todetaan mm. "tarkoituksenmukaisuusvaatimus voi palveluiden tuottamiseen liittyvien tehtävien kohdalla täyttyä helpommin kuin esimerkiksi yksilön tai yhteisön keskeisiä oikeuksia koskevan päätöksenteon kohdalla. - - julkisen hallintotehtävän antaminen muulle kuin viranomaiselle ei saa vaarantaa perusoikeuksia, oikeusturvaa eikä muita hyvän hallinnon vaatimuksia."

Vihkiminen on tässä yhteydessä palvelu, jolloin "tarkoituksenmukaisuusvaatimus voi täyttyä helpommin". On selvää, että perusoikeudet tai hyvän hallinnon vaatimukset eivät vaarantuisi uskonnottomien vihkimisoikeuksien vuoksi.

Ei ole mitään syytä olettaa, että vihkiminen tuottaa uskonnottomien tekemänä enemmän ongelmia kuin uskonnollisten yhteisöjen tekemänä. Miksi Vapaa-ajattelijain liitto ry:n vihkijä olisi ongelma, mutta Vapaakirkon vihkijä ei, ja miten humanistien kyky hoitaa vihkimisiä olisi hindulaisia heikompi? Vapaa-ajattelijain liiton historia ulottuu vuoteen 1937, ja toiminta on vakiintunutta ja maanlaajuista, ollen näin pysyvämmällä pohjalla kuin osalla uskonnollisista yhdyskunnista.

Erityisesti on huomattava, että vihkijä ei käytä merkittävää julkista valtaa. Päätöksen avioliitosta on luonnollisesti tehnyt pari keskenään. Päätösvalta avioliiton sallimisesta taas kuuluu avioliiton esteiden tutkijalle. Mikäli vihkijä kieltäytyy toimituksesta, voi pari vihityttää itsensä siviiliavioliittoon.

Todellisuudessa avioliiton esteiden tutkinnassakaan ei ole harkintavaltaa. Avioliittolain ao. pykälä on lakiteknisesti hyvä ja yksiselitteisesti kertoo edellytykset avioliitolle.

Maistraattien tehtävien purku

Yleinen suuntaus tällä hetkellä on tehostaa valtionhallintoa, ja mm. palkata eläkkeelle siirtyvien sijaan entistä vähemmän virkamiehiä. Tuntuu oudolta, että tässä vihkimisasiassa meneteltäisiin juuri päinvastoin. Työryhmähän ehdottaa, että tarvittaessa siviilivihkimisiin osoitetaan entistä enemmän työvoimaa.

Siviilivihkimisten määrä tulee hyvin todennäköisesti kasvamaan edelleen. Jo nykyään osuus on kolmannes kaikista vihkimisistä.

Hääjuhlat ajoittuvat usein viikonlopulle. Käytännössä vihkijää ei maistraatista silloin aina saa, siitäkään huolimatta että vihkijä saa nykyään periä korvauksen virka-ajan ulkopuolella tekemästään työstä.

Lakiesityksen muutos

Lakiteknisesti muutos työryhmän ehdotukseen on helppo. Kirkollisen vihkimisen rinnalle voidaan ottaa esimerkiksi katsomuksellinen vihkiminen -nimellä uusi vihkimisen muoto. Lakiin tulee tällöin esimerkiksi 1. pykälän  2. momentiksi "Muulle katsomukselliselle yhteisölle voidaan myöntää oikeus toimittaa katsomuksellisia vihkimisiä soveltuvilta osin samoilla ehdoilla kuin 1. momentissa säädetään kirkollisista vihkimisistä."