TOTUUDEN YSTÄVÄT	LAUSUNTO
Rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta
Laajakorvenkuja 10 G 50	31.1.2006	1 (2) 01620 Vantaa

Oikeusministeriö PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

01~
04Q	'el &JP) S'

LAUSUNTO VIHKIMISOIKEUSTYÖRYHMÄN MIETINNÖSTÄ (Oikeusministeriön lausuntoja ja selvityksiä 2005:28)

Aiemmissa lausunnoissaan (http://members.tripod.cona/totuuden ostavat/) opetusministeriölle Totuuden Ystävät on aina kiinnittänyt huomiota uskonnollisten yhdyskuntien ja muiden katsomusyhteisöjen, erityisesti aatteellisten, rekisteröityjen ja yleishyödyllisten yhdistysten, väliseen kohteluun. Olemme lausunnoissamme pyrkineet kannattamaan yhdenvertaisuuteen tähtäävää kohtelua ja vastustamaan eriarvoista kohtelua. Tämän näkökulman tarpeellisuus seuraa katsomuspoliittisten olojen vähittäisestä muutoksesta siihen suuntaan, että uskonnollisten katsomusyhteisöjen jäsenmäärä koko ajan vähenee.

Lausunnossamme uskonnonvapauskornitean mietinnöstä 15.6.2001 katsoimme, että "Avioliittoon vihkimisoikeus pitäisi myöntää myös uskontokunnille ja uskonnottomien yhdistyksille, ei ainoastaan uskonnollisille yhdyskunnille. Tämäkin käytäntö syrjii uskontokuntiin kuuluvia uskovaisia ja uskonyhteisöihin kuulumattomia uskonnottomia."

Tässäkin tapauksessa oikeuksien myöntäminen uskonnollisille yhdyskunnille ja niiden epääminen uskonnottomilta katsomusyhteisöiltä seuraa siitä, että kirkolliseen vihkitoimitukseen on sotkettu mukaan uskonnon harjoitusta. Se, että asia on vanha tapa, ei ole hyvä peruste jatkaa sitä.

Työryhmä on ottanut sen kannan, ettei vihkimisoikeutta vastaisuudessakaan myönnetä uskonnottomille katsomusyhteisöille.

Tämä on sinänsä linjakas vaihtoehto, mutta yhdenvertaisuusnäkökulmasta katsoen se tarjoaa vähän, jos mitään. Parempi vaihtoehto tässä tapauksessa an pyrkiä vastaisuudessa siihen, että siviilivihkimisestä tulee ainoa laillinen vihkimismuoto.

Kerrankin voimme kiittää valtion työryhmää siitä, että tarkasteluun on otettu mukaan myös muiden kuin näissä asioissa vanhoillisten pohjoismaiden käytäntöjä. Kun esimerkiksi Ranskassa, Saksassa, Italiassa ja Sveitsissä siviilivihkiminen on ainoa laillinen vihkimismuoto, ei olisi maallemme häpeä kuulua tällaisten maiden ryhmään. Suomalaisten on tulevaisuudessa helpompi hyväksyä tämä oikeuskäsitys, kun siviilivihkimisten osuus kaikista vihkimisistä jo nyt on hieman yli kolmannes ja kasvaa jatkuvasti.

2
Työryhmä kuuli 28.9.2005 aatteellisesti ja järjestöllisesti maamme vakiintuneimpia uskonnottomia suuntauksia edustavien järjestöjen edusmiehiä. Näiden yhteisöjen (Vapaaajattelijain liitto ry, Helsingin Vapaa-ajattelijat ry, Suomen Ateistiyhdistys ry ja Suomen Humanistiliitto ry) edustajien mukaan näillä katsomusyhteisöillä ei ole sellaisia yhteisöllisåä tarpeita, joiden perusteella vihkimisoikeuden myöntäminen niille olisi tarpeen. Kaikkien edustajien mielestä avioliittoon vihkiminen oli yksinomaan oikeudellinen toimitus eikä siihen liity erityistä eettistä tai elämänkatsomuksellista merkitystä. Heidän ensisijainen vaatimuksensa olikin, että siviilivihkiminen tulisi säätää ainoaksi lailliseksi vihkimismuodoksi. Vaatimus vihkimisoikeuden saamiseksi uskonnottomille katsomusyhteisöille oli toissijainen.

Uskonnottornilla kansalaisilla ei yleensäkään ole mitään yhteistä näkemystä avioliitosta sinänsä tai avioliiton vihkimismuodosta erityisesti. Vihkimismuodosta voidaan sanoa, että jotkut hyväksyvät kirkollisen vihkimisen ja siviilivihkimisen, toiset puolestaan vain jälkimmäisen ja kolmannet eivät kumpaakaan.

Siviilivihkimiseen ei ole sotkettu mukaan uskontoa eikä muutakaan vakaumusainesta. Siviiliavioliitto on aina mandollinen kihiakumppaneiden katsomuksista riippumatta. Nykyisin maistraatit ovat selvästi parantaneet vihkimispalveluitaan, ja vihkiminen on helppo saada viranomaisen virka-ajan ja –paikan ulkopuolellakin. Totuuden Ystävien mielestä tämä palvelu tyydyttää ainakin lähes kaikkia uskonnottomia.

Näin ollen tärkein peruste sen puolesta, etteivät uskonnottomat katsomusyhteisöt tarvitse vihkimisoikeutta on, ettei sille ole uskonnottomien kansalaisten piirissä tarvetta.

Vähemmän tärkeä peruste on, että jo nyt 40 (valtiokirkot eivät sisälly lukuun) uskonnollisen yhdyskunnan ja noin 300 vihkijän valvonta on valtiolle aikamoinen tehtäväkenttä. Uskonnottomien yhdistyksiä on niitäkin useita erilaisia ja ne vaatisivat tietysti valvontaa osakseen nekin. Käsityksemme mukaan kehityksen suuntana on nyt, että uuden lain myötä vihkimisoikeuden omaavien uskonnollisten yhdyskuntien määrä tulee vähenemään.

Totuuden Ystävät yhtyykin työryhmän kantaan, että vihkimisoikeutta ei vastaisuudessakaan myönnettäisi uskonnottomille katsomusyhteisöille.

Kunnioittavasti

Kalevi Korppi esimies