Sairashuoneenkatu 2-4, PL 376
20101 Turku
puh. 010 3646 200, fax. 010 3646285
turku.ko@om.fi	

22.12.2006	

OIKEUSMINISTERIÖ
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

LAUSUNTO RIIDATTOMIEN VELKOMUSASIOIDEN KÄSITTELYN KEHITTÄMINEN TYÖRYHMÄN MIETINNÖSTÄ 2006:15

Lähtökohtaisesti Turun käräjäoikeus pitää työryhmän esittämiä ehdotuksia kannatettavina ja pääosin toteuttamiskelpoisina ns. summaarisen menettelyn kehittämiseksi. Käräjäoikeuden mielestä summaariset asiat tulee edelleen säilyttää tuomioistuinlaitoksessa, mutta nykyinen menettely kaipaa kehittämistä ja virtaviivaistamista. Erityisesti on syytä kiinnittää huomiota siihen, että velallisen kannalta saatavan vahvistaminen tuomiolla perintää varten on kallista ja lisää velan kokonaiskustannuksia ja siten pahentaa velkaantumista. Summaarista menettelyä kehitettäessä tulisi pyrkiä siihen, että siitä velalliselle aiheutuvat kustannukset pysyvät kohtuullisina ja ennalta-arvattavan suuruisina.

Sähköisen hakemuksen käytön lisääminen

Yleinen kehitys näytätä johtavan siihen, että yhä enemmän asioidaan sähköisesti. Tämä parantaa palvelua ja helpottaa asiointia. Käräjäoikeus kannattaa työryhmän ehdotuksia sähköisen asioinnin lisäämiseksi myös summaarisissa asioissa. Velkojien käytössä oleva hakemus tulisi olla sellainen, että sen täyttämistä ohjataan ja ohjeistetaan niin, että hakemus on suoraan hyväksyttävissä ilman edes epämuodollisia kyselyitä ja selventämisiä. Lisäksi hakemuksen tiedot tulisi kirjautua suoraan asiankäsittelyjärjestelmään.   

Saatavan periminen velallisen suostumuksen perusteella

Käräjäoikeus kannattaa sitä ehdotusta, että perinnässä hankitun velallisen nimenomaisen suostumuksen perusteella saatava olisi perittävissä ulosottotoimin ilman tuomiota. Velallisella on silloin oikeus täytäntöönpanon aikana saatava riitauttamalla keskeyttää täytäntöönpano, jolloin velkoja voi erikseen hakea saatavalleen vahvistustuomion. Täällä käydyssä keskustelussa tuli esille myös mahdollisuus antaa tällainen suostumus etukäteen sopimussuhdetta solmittaessa ainakin silloin, kun sopimus tehdään kirjallisesti ja velkojana on institutionaalinen taho esim. julkisen valvonnan alainen luottolaitos, telepalveluyritys tms. Ongelmana on sen, että tällainen ehto saattaa muodostua vakiosopimusehdoksi, joka jää velasta sovittaessa vähäiselle huomiolle ja toiseksi tällainen vaihtoehto saattaa asettaa velkojat eriarvoiseen asemaan. Joka tapauksessa tällaista mahdollisuutta tulisi selvittää.

Postitiedoksiannon käyttö

Työryhmä ehdottaa ns. postitiedoksiannon käyttöä summaarisessa menettelyssä. Tällaiseen tiedoksiantotapaan liittyvistä oikeusturvaongelmista huolimatta käytännön syyt puoltavat vahvasti postitiedoksiannon käyttöä ainakin rahasaatavaa koskevissa tavanomaisissa asioissa. Tiedoksiannosta johtuvat puutteet oikeusturvassa korjaantuvat sillä, että velallisella on mahdollisuus aina heti saada täytäntöönpano keskeytetyksi, jos saatava on perusteeton ja hakea takaisinsaantia. Työryhmän selvitys takaisinsaantien määrästä osoittaa, että todellista oikeusturvan vaarantumisvaaraa ei ole. Käytännön kokemukset osoittavat, että nykyisin vastaajien vastustamiset ja takaisinsaantikanteet johtavat vain harvoin kanteen hylkäämiseen. Tästä johtuen käräjäoikeus kannattaa työryhmän ehdotusta postitiedoksiannon käyttämisestä.

Postitiedoksiantoon liittyviä oikeusturvan puutteita voidaan korjata siten, että ainakin asioissa, jotka koskevat asunnosta häätöä ja saatavan perimistä sen vakuudeksi pantatusta kiinteistöstä edellytettäisiin todisteellista tiedoksiantoa. Asunnosta häätäminen on sellainen ihmisen perusturvaan liittyvä asia, josta on perusteltua ainakin kerran varmuudella antaa tieto asunnonhaltijalle. 

Tuomioistuinten toiminnan ja täällä tehtävän työn kannalta olisi hyvä, jos postitiedoksiannosta säädettäessä erikseen nimenomaisesti todettaisiin, mikä on se vastaajan osoite, jota käytetään. Luotetaanko siihen, että vastaajan osoite on se, jonka kantaja on ilmoittanut ja tarkistanut väestörekisteristä, vai onko tuomioistuimen selvitettävä todellinen osoite esim. haastemiesten tai postin tietojen perusteella. Työn tehokkuuden ja toiminnan joustavuuden kannalta tulisi olla selvä sääntö siitä, mitä osoitetta käytetään, eikä tuomioistuimessa enää tarkistettaisi osoitteen oikeellisuutta tai todenperäisyyttä.

Asioiden siirtäminen/keskittäminen

Työryhmän ehdottamaa hakemusten siirtämistä käräjäoikeudesta toiseen tulee vielä harkita perusteellisemmin. Avoinna ovat esim. kysymykset sitä, kuka päättää siirrosta ja millä perustein ja mihin tuomioistuimiin asioita jaetaan. Siirtäminen tulisi ilmeisesti kysymykseen vain sähköisesti saapuneissa asioissa ja vain siinä tapauksessa, että postitiedoksianto on käytettävissä. Ei ole suurtakaan hyötyä lähteä siirtämään sellaisia hakemuksia, jotka saapuvat käräjäoikeuteen perinteistä tapaa käyttäen kirjallisella hakemuksella ja joissa käytetään haastemiestiedoksiantoa.

Käräjäoikeuden käsityksen mukaan tulisi siirtämisen sijasta pohtia keskittämisen mahdollisuutta ja sen tuomia etuja. Näitä ovat esim. erikoistuminen, työn järkevä jakaminen, yhtenäinen käytäntö ja henkilöresurssien tehokas käyttö.

Muut kysymykset

Oli summaaristen asioiden käsittelypaikka mikä tahansa, tulisi joka tapauksessa säätää, että summaarisia asioita koskevaa oikeuspaikkasopimusta ei voi tehdä. Täällä on käytännössä todettu ns. tekstivippien kanssa se, että yhden tällaisen luotonantajan sopimusehtoihinsa ottama määräys siitä, että kaikki ko. luotonantajan luottoja koskevat asiat käsitellään Turun käräjäoikeudessa, on johtanut siihen, että summaaristen asioiden määrä on täällä kasvanut n. 60 %:ia edellisestä vuodesta. Oikeuspaikkaehdosta johtuva hallitsematon keskittyminen voi johtaa ennalta arvaamattomiin työmäärämuutoksiin.

Käräjäoikeus kannattaa myös sitä ehdotusta, että tuomiorekisteristä ratkaisu menisi suoraan täytäntöönpanoon ilman velkojan uutta hakemusta. Käräjäoikeuksien kannalta saattaisi olla yksinkertaisempaa, että kaikki tuomiot siirtyisivät automaattisesti täytäntöönpanoon ja velkojan tulisi ilmoittaa ulosottoviranomaisille erikseen, ettei saatavan perimistä haluta jatkaa.

Yhteenveto  

Käräjäoikeuden arvion mukaan jo saatavan periminen suoraan suostumuksen perusteella ja postitiedoksiannon käyttö vähentävät käräjäoikeuksissa tehtävää työtä olennaisesti. Tästä aiheutuvat henkilöstösäästöt olisivat koko maan tasolla jo niin merkittävät, että se vaikuttaisi olennaisesti valtion ns. tuottavuustavoitteeseen perustuvan henkilöstön säästötavoitteisiin. Sen vuoksi nämä uudistukset olisi toteutettava nopeasti ennen kuin tuottavuustavoitteiden nojalla vähennetään sellaista henkilöstöä, jolla suoraan heikennetään tuomioistuinten päätoimintoihin kuuluvaa ratkaisukykyä.

Summaaristen keskittäminen liittyy selvemmin koko käräjäoikeusverkoston kehittämiseen, mutta jo nykyisten rakenteiden puitteissa voitaisiin summaarisia asioita keskittää yksittäistapauksissa kunkin käräjäoikeuden resurssien mukaan.    

Erkki Hämäläinen
laamanni