HELSINGIN KÄRÄJÄOIKEUS		LAUSUNTO 
Porkkalankatu 13
00180 Helsinki
				29.12.2006

Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO

Asia: Lausunto työryhmämietinnöstä 2006:15, Riidattomien velkomusasioiden käsittelyn kehittäminen
Viite: Lausuntopyyntö 24.10.2006, OM 8/31/2005, OM011:00/2006

YLEISTÄ

Työryhmän toimeksiannon mukaan sen tehtävänä oli ensinnäkin selvittää, mitä mahdollisuuksia tietotekniikka tuo riidattomien velkomusasioiden käsittelyyn ja mm. mitä lainsäädännöllisiä muutoksia nykyistä pidemmälle menevä sähköinen vireillepano-, tiedoksianto-, ratkaisu- ja täytäntöönpanojärjestelmä edellyttävät. Sen lisäksi työryhmän tuli selvittää, millaiset ovat tehtävien ehdotusten taloudelliset, henkilöstöhallinnolliset, organisatoriset ja yhteiskunnalliset vaikutukset.

Summaariset asiat ovat kiinteistöasiat poislukien suurin tuomioistuimissa käsiteltävä asiaryhmä. Niiden käsittely on pääosin kaavamaista ja asioiden käsittelyä käräjäoikeudessa olisi mahdollista tehostaa tietotekniikan keinoin. Työryhmä ei internetin kautta käyttöönotettavaa sähköistä asiointiliittymää ja sähköistä tuomiorekisteriä lukuun ottamatta tältä osin esitä mitään käsittelyn tehostamista koskevia konkreettisia toimenpide-ehdotuksia.

Työryhmän keskeiset ehdotukset tuottavuuden parantamiseksi ovat mahdollisuus siirtää asioita töiden tasaamiseksi käräjäoikeudesta toiseen sekä mahdollisuus haasteiden toimittamiseen tavallisella virkakirjeellä. Nämä keinot tuntuvat varsin etäisiltä.
   
Helsingin käräjäoikeus hyväksyy työryhmän näkemyksen, että summaariset asiat tulee käsitellä alioikeuksissa. Käräjäoikeus korostaa, että summaarisissa asioissa velallisena useimmiten on tavallinen kuluttaja. Kuluttajansuojan kannalta on tärkeää, että oikeusturvan varmistava menettely säilyy.

Työryhmän mietintö sisältää huomattavan määrän laskelmia, jotka antavat aiheen kommentointiin.

1.  Konekielisten asioiden osuus

Mietinnön sivulla 14 kuvatun valtakunnallisen tilaston mukaan konekielisiä summaarisia haastehakemuksia (E) saapuu vähemmän kuin tavallisia haastehakemuksia (S). Helsingin käräjäoikeuden vuoden 2006 puolivuotistilaston mukaan E-asioita saapui 6466 kappaletta (yli 58 %) ja S-asioita 4630 (alle 42 %). Helsingin käräjäoikeuteen saapuneista summaarisista asioista 96 % saapuu yrityksiltä, niiden asiamiehiltä ja perintätoimistoilta eli osaavilta ja tietotekniset valmiudet omaavilta tahoilta. Käräjäoikeus on itse viime syksynä lähetetyllä kirjeellä toivonut perintätoimistoilta lisääntyvää konekielisten hakemusten käyttöä.  On selvää, että konekielisten asioiden määrän lisääntyminen on kaikkien edun mukaista, kunhan työryhmän mietinnöstä ilmeneviä nykyisiä teknisiä esteitä tarmokkaasti poistetaan.

2. Käsittelyyn sitoutuvat resurssit

Mietinnön sivulla 23 esitetään riidattomalle asialle annetun asian työmäärää (0,15) kuvaavan painokertoimen mukaisena arviona,  että keskimäärin asioita  ratkaistaisiin noin 530 asiaa yhtä henkilötyövuotta kohden. Näin ollen koko maan noin 140.000 riidattoman asian käsittelyyn sitoutuisi vuositasolla reilut 260 henkilötyövuotta. Työryhmä pitää kuitenkin painokerrointa yliarvioituna verrattuna ajankäyttöselvityksiin ja arvioi, että näillä perusteilla ratkaistaisiin vuositasolla noin 660 asiaa yhtä henkilötyövuotta kohden. Sivulla 25 työryhmä on muuttanut oletusarvoja ja katsonut, että 140.000 asian käsittelyyn tarvittaisiin 212 henkilötyövuotta. Tästä määrästä 7 henkilötyövuotta olisi tuomarien ja käräjäviskaalien, 24 notaarien ja 68 haastemiesten työvuosia. Kansliahenkilökunnan työhön kuluisi 114 henkilötyövuotta. Mietinnön oletusarvoja ja päätelmiä on vaikea pitää oikeina.

Helsingin käräjäoikeudessa käsitellään vuosittain noin 22.000 summaarista asiaa. Päätyönään summaarisia asioita käsittelevät sihteerit käsittelevät täällä kukin noin 2500 asiaa vuodessa. Tätäkin lukua voidaan jonkin verran nostaa, jos sähköisesti saapuvien asioiden määrää saadaan lisättyä, koska hakemusten tallentamiseen kuluva työvaihe jää tällöin pois.  

Helsingin käräjäoikeuden nykyisellä ratkaisuteholla koko maassa vuosittain saapuvien noin 140 000 asian ratkaisemiseen tarvittaisiin 56 henkilötyövuotta. Raportissa summaaristen asioiden käsittelyyn koko maassa sitoutuvaksi ilmoitetut  260 henkilötyövuotta vaikuttavat muiltakin osin ylimitoitetuilta. 

3 Haastemiestiedoksiantoihin sitoutuvat resurssit

Mietinnön sivulla 17 kerrotaan, että summaarisissa asioissa yleisimmin käytetty tiedoksiantotapa on haastemiestiedoksianto. Sivun taulukon mukaan onnistuneita haastemiestiedoksiantoja summaarisissa asioissa oli vuosina 2004-2005 noin 100.000 ja onnistuneita todisteellisia postitiedoksiantoja runsaat 30.000.

Helsingin käräjäoikeudessa noudatetaan oikeudenkäymiskaaren 11 luvun 3 §:n säännöstä, jonka mukaan ensisijainen tiedoksiantotapa on saanti- tai vastaanottotodistukseen perustuva postitiedoksianto. Vain niissä  tapauksissa, joissa asian käsittelijä riita-asioiden diaarin tai haastemiesjärjestelmästä saatavien tietojen tai muun ammattikokemuksen perusteella päättelee, että postihaaste ei tule onnistumaan, tiedoksianto annetaan suoraan haastemiehelle.

Helsingin käräjäoikeuden postitiedoksiannoista onnistuu karkean arvion mukaan noin 60 %. Työryhmän oletus haastemiestiedoksiantojen osuudesta (noin 80%) on aivan liian suuri Helsingin käräjäoikeuden osalta. Se antaa virheellisen kuvan Helsingissä tiedoksiantoihin sitoutuvista haastemiesresursseista.

Helsingissä oli vuonna 2005 yhteensä 57 haastemiestä ja koko maassa  261. Työryhmä mietintönsä sivulla 69 laskee, että sen ehdottamalla virkakirjelähetyksellä, jota työryhmä nimittää  tavalliseksi postitiedoksiannoksi, säästyisi noin 60 haastemieshenkilötyövuotta. Laskennallinen haastetiedoksiantojen koko maan haastetiedoksiantoihin perustuva työvuosien säästö Helsingissä olisi siis 12-14 htv. Todellinen säästö virkakirjetiedoksiannosta voisi  täällä olla ehkä 7 haastemiesten henkilötyövuotta. Koko maan osalta on tietenkin lisäksi muistettava, että noin neljässäkymmenessä käräjäoikeudessa on 1 - 3 haastemiestä, jolloin kokonaisluvuilla joudutaan tältäkin osin harhateille. Laskennalliset henkilötyövuodet ovat eri asia kuin haastemiesten virat ja niihin nimitetyt henkilöt.

4.  Riitautuvat summaariset asiat

Mietinnön sivulla 19   kerrotaan, että riitautuvien asioiden määrä on hyvin pieni ja että käräjäoikeus- tilaston mukaan keskimäärin 0,6 prosenttia riidattomina vireille tulleista asioista käsitellään istunnossa riitautuksen johdosta. Näitä asioita oli vuonna 2005  vain 767 kappaletta.

On syytä tiedostaa, että ainakin Helsingissä  asioita riitautuu huomattavasti enemmän kuin työryhmän laskelma esittää. Riitautustilanteissa asia siirtyy aluksi kirjalliseen valmisteluun, jonka suorittaa yleensä notaari tai käräjäviskaali. Tässä vaiheessa suurin osa asioista sovitaan eivätkä ne etene pääkäsittelyvaiheeseen asti. Nämä asiat eivät tilastoidu istuntoasioiksi, mutta vaativat silti valmistelutyötä. Työryhmän mietintö antaa siten riittämättömän kuvan riitautuvista asioista ja niiden vaatimasta työmäärästä.  

5 Yhteenveto esitetyistä oletusarvoista.

Työryhmän mietinnön johtopäätökset perustuvat pitkälti raportin alkupuolella esitettyihin oletusarvolukuihin ja niiden perusteella tehtyihin resurssilaskelmiin ja henkilötyövuosisäästöihin. Ainakin Helsingin käräjäoikeuden osalta  oletusarvoista johdetut päätelmät tuntuvat vähintäänkin arveluttavilta.

LISÄSELVITYSTEN TARVE

Saatavien perinnän kokonaistilanteen arvioinnin kannalta olisi  ollut eduksi, mikäli työryhmä olisi selvittänyt, kuinka suuri osuus laskusaatavien perinnästä päätyy oikeudelliseen perintään ja paljonko niistä maksetaan vapaaehtoisen perinnän jälkeen. Edelleen olisi ollut hyvä selvittää, kuinka paljon saatavista maksetaan  yksipuolisen tuomion antamisen jälkeen ilman ulosottomenettelyä. Osassa sovitaan myös vapaaehtoisesta maksuaikataulusta. Edelleen olisi mielenkiintoista tietää kuinka paljon ulosotosta kertyy. Osassa asioita oikeuden ratkaisuja haetaan vain kirjanpidollisista syistä luottotappioihin kirjaamiseksi.

Työryhmä esittää, että velallinen voisi nimenomaisesti suostua suoraan ulosottoon (velallisen aktiivisuuteen perustuva vaihtoehto).  Summaariset velkomusasiat perustuvat valtaosaltaan elinkeinonharjoittajan kuluttajille myymiin tavaroihin ja palveluihin sekä kuluttajakauppaa koskeviin vakiosopimuksiin. Kuluttajan kannalta olisi kyseenalaista, jos hän joutuisi mahdollisesti jo sopimusta tehdessään sitoutumaan suoraan ulosottomenettelyyn. Ehdotus kaipaa syvempää pohdintaa.  

Helsingin käräjäoikeuden käsityksen mukaan velallisen kannalta on edullisinta, jos hän yksipuolisen tuomion jälkeen tekee velkojan kanssa ulosoton estävän maksusuunnitelman, jollaisia tiettävästi tehdään varsin usein. Velkoja voi aina toimittaa yksipuolisen tuomion ulosottoon, mikäli velallinen ei noudata maksusuunnitelmaa.

Mietinnön sivulla 70  esitetään yhteiskunnallisena vaikutuksena, että mikäli velallinen suostuu suoraan ulosottoon, se vähentää velallisen kuluvastuuta ja edistää siten velkaongelmista selviämistä. Käräjäoikeuden käsityksen mukaan ulosotto ei helpota velkaongelmista selviämistä. On lisäksi otettava huomioon myös ulosoton velalliselle tuoma lisärasitus. 

TYÖRYHMÄN EHDOTUKSET
	
Työryhmä on esittänyt keskeisimmät ehdotuksensa mietinnön sivulla 67.

1 Asioiden siirtäminen toiseen käräjäoikeuteen 

Työryhmä esittää, että  asioita voitaisiin siirtää muulle, kuin nykyisen oikeudenkäymiskaaren 10 luvun mukaiselle toimivaltaiselle tuomioistuimelle. Perusteluissa sivulla 43 esitetään ajatus, että ruuhkaiset yksiköt voisivat siirtää asioita sellaisiin yksiköihin, joissa on kapasiteettia. 

Käräjäoikeus suhtautuu kielteisesti ehdotettuun asioiden siirtelyyn.

Käräjäoikeus toteaa, että siirtomalli-ajatus soveltuu huonosti tulosvastuuyksikköjen vuosittaiseen tulossopimukseen ja saatuihin resursseihin. Kuka päättää yksikköjen työn tasaamisen tarpeesta ja milloin? Jos kesken vuoden ryhdytään kyselemään, olisiko vastinyksikössä vapaata kapasiteettia, voi vastauksen melkein arvata. Miten siirrot otetaan huomioon vuosittaisissa tulossopimuksissa? Jos tiedoksiannossa joudutaan menemään haastemiestiedoksiantoon, haasteet lähetetään takaisin siirtäjävirastoon tiedoksiannettaviksi. Jos asia riitaantuu, se siirretään takaisin. Tässä on siis muistettava edellä mainittu seikka, että asioita riitaantuu enemmän kuin istuntoihin menevät 0,6 %. Siirtomallilla ei lisätä tuloksellisuutta.
 
Summaariset asiat ovat massa-asioita. Yksittäisten asioiden tai pienten asiamäärien siirteleminen ei ole järkevää. Vasta noin 2.500 asian pois siirtämisellä päästäisiin Helsingin käräjäoikeudessa yhden henkilötyövuoden säästöön. Jos asioiden määrä jossakin käräjäoikeudessa nousee huomattavasti, nousun voidaan perusteesta riippuen olettaa olevan pysyvähköä ja tarkoituksenmukaisempaa on tulosneuvotteluissa osoittaa ao. käräjäoikeudelle ainakin määräaikainen lisähenkilö.

Keskittämismalli tuntuisi soveltuvan paremmin toiminnan tehostamiseen. Työryhmä on todennut, että suuremmissa yksiköissä tehokkuus on parempaa. Keskittämismallin negatiiviset alue- ja henkilöstöpoliittiset vaikutukset edellyttävät, että muutos tapahtuu hallitusti.

Esityksen edellyttämät oikeuspaikkaa ym. koskevat lainsäädäntömuutosehdotukset puuttuvat kokonaan. Ne olisi valmisteltava, jotta niitä ja niiden vaikutuksia voidaan arvioida.

2 Tavallinen virkakirje

Helsingin käräjäoikeus ei kannata esitystä, jonka mukaan virkakirje voitaisiin säätää hyväksyttäväksi haasteen tiedoksiantotavaksi. Käräjäoikeuden mielestä vastaajan oikeusturva edellyttää todisteellista tiedoksiantoa. Kysymyksessä on vastaajan oikeusturvan kannalta keskeinen kysymys. On muistettava, että summaariseen menettelyyn kuuluvat myös huoneenvuokravelkomukset ja häädöt, joita pelkästään Helsingin käräjäoikeudessa on vuosittain noin 3.500 kappaletta. On erityisen tärkeää, että asumiseen liittyvissä asioissa oikeusturvasta ei tingitä.

Vaikka väestökirjatiedot olisivatkin yli 97 prosenttisesti oikeat, ei se kokonaisuudessaan tarkoita, että summaarisvastaajat kuuluisivat kaikki tähän ryhmään. He kuuluvat hyvin painotetusti jäljelle jäävään 3 %:n ryhmään. He ovat usein syrjäytyneitä ja tilapäisissä majoituksissa. Helsingin käräjäoikeuden todisteellisista postitiedoksiannoista onnistuu noin 60%. Tiedossa ei ole, kuinka suuri osuus vastaajista asuu kyllä ilmoitetussa osoitteessa, mutta ei nouda postista saantitodistuskirjettä tai palauta vastaanottotodistusta. Hyvin paljon postista kuitenkin palautuu kirjeitä merkinnöin “ei asu” tai “muuttanut”. Ehdotuksen merkitystä täytyisi pohtia tiedoksiantoa koskevan laajemman lainsäädäntötyön valmistelussa. Lisääntyisivätkö takaisinsaannit, on vaikea arvioida.

Yksipuolinen tuomio voidaan nykyisin panna täytäntöön heti. Jos siirryttäisiin virkakirjeellä tapahtuvaan tiedoksiantoon edellyttäisi se, että täytäntöönpano voisi tapahtua vasta sen jälkeen, kun takaisinsaantiaika on kulunut ja  yksipuolinen tuomio on tullut lainvoimaiseksi. Vasta em. säädösvalmistelun jälkeen asiaan pystytään ottamaan paremmin kantaa. 

Käräjäoikeus viittaa lainsäädäntöneuvos Tatu Leppäsen velallisen oikeusturvan osalta esittämään lausumaan.

3 Sähköisen asioinnin kehittäminen

1) Internet-asiointiliittymä

Sähköisen asioinnin helpottaminen esimerkiksi Internetin kautta käytettävällä asiointiliittymällä on hyvä ajatus. Sitä on kuitenkin pohdittava myös käyttäjäryhmän koon ja kustannusten kannalta. On vaikea arvioida, siirtyisikö asioita pois perintätoimistoilta, mikäli Inernet käyttöliittymä rakennetaan. Valtaosan perintäasioista hoitavat perimistoimistot. Ne ovat ilmoittaneet, että nykyistä suoraa käyttöliittymää, Santraa,  käytetään aina kun se on mahdollista. Olisi syytä pohtia, miten Santraa voitaisiin kehittää edelleen, jotta  perimistoimistojen sähköisesti lähetettävien asioiden osuus kasvaisi.

2) Konekielisille asioille alhaisempi maksu 

Esityksen toteutuessa ne velkojat, joilla on varaa ja valmiuksia konekieliseen asiointiin, saisivat asiansa hoidetuksi halvemmalla ja heikommassa tilanteessa olevat joutuisivat maksamaan enemmän. Asia liittyy laajempaan kokonaisuuteen eli oikeudenkäyntimaksuihin yleensäkin.

3) Santra-yhteyden haltijoille koontilaskut

Nykyisinkin isojen perimistoimistojen jutut koontilaskutetaan, tosin manuaalisesti. Mikäli laskutusohjelma osaisi hakea asiankäsittelyjäjestelmästä  asiakkaan laskutustiedot, ei manuaalisia koonteja tarvitsisi tehdä. Tämä olisi toteutettavissa kehittämällä riita-asioiden käsittelyjärjestelmää Tuomasta. Jos järjestelmään luotaisiin kenttä, johon käsittelijä voisi asian ratkaistuaan tehdä laskutuksen hyväksyvän merkinnän, voisivat laskutusta hoitavat yksiköt ja henkilöt koota laskutustiedot suoraan järjestelmästä ja tehdä koontilaskutuksia.  Myös lyönti- tai laskuvirheiden riski vähenisi. Sähköinen tuomiorekisteri helpottaisi mahdollisesti tätäkin asiaa.

4) Verkkopankkimaksu

Ilmeisesti lähinnä maallikot ja pienet yritykset saattaisivat mahdollisesti käyttää Internet asiointiliittymää. Tämän asiakasryhmän haastehakemukset ovat yllättävän usein joko virheellisiä tai peräti väärässä tuomioistuimessa. Yhteydenoton jälkeen hakijat tällöin yleensä peruuttavat hakemuksen ennen haasteen antamista. Nykyisen sillensäjättämisen lisäksi asiakkaalle täytyisi palauttaa ennakkoon peritty oikeudenkäyntimaksu, mikä lisää työtä niin käräjäoikeudessa kuin maksukeskuksissakin. Säästöä ei tule.

5) Sähköinen tuomiorekisteri

Kehitteillä oleva sähköinen tuomiorekisteri antaa hyviä kehitysmahdollisuuksia myös summaarisissa asioissa. Yksipuoliset tuomiot voitaisiin toimittaa sähköisesti Santraa käyttäville perimistoimistoille suoraan heidän käyttämiinsä järjestelmiin, jolloin toimituskirjan kopioimiselta säästytään. Myös sähköinen arkistointi vähentäisi paperiliikennettä summaarisissa asioissa huomattavasti. Sähköinen tuomioitten toimittaminen tai vaikkapa  imurointioikeus voitaisiin antaa maksua vastaan myös maksuhäiriömerkintöjä kokoaville. Kokonaisuutena säästöä saattaisi tulla kaikille osapuolille.

6) Ulosottohakemus haastehakemuksen yhteydessä

Käräjäoikeus ei pidä tätä mahdollisuutta tarpeellisena. Nykyisin asianosaiset tekevät enenevästi ulosoton estävän maksusopimuksen yksipuolisen tuomion jälkeen, jolloin ulosottoon lähettäminen on tarpeetonta. Kantaja voisi tarvittaessa sähköisesti hakea ulosottoa ja ulosotto voisi puolestaan imuroida ratkaisun tuomioistuimen järjestelmästä. Työryhmän mietinnön ehdotukset edellyttäisivät tältäkin osin jatkovalmistelua.

YHTEENVETO

Helsingin käräjäoikeus pitää tärkeänä, että oikeudenhoidon parantamiseksi tehdään jatkuvasti kehittämistyötä. Tietotekniikan hyväksikäyttö summaarisissa asioissa on avainasemassa. Sähköinen asiointi, sähköinen tuomiorekisteri, sähköinen arkistointi sekä luku- ja imurointioikeudet edistävät kaikki käsittelyn joutuisuutta ja pitkällä aikavälillä säästävät kustannuksia. 

Suurissa yksiköissä, joissa työvoimaa on enemmän, työt on nykyjärjestelmässä pystytty rationalisoimaan ja optimoimaan mahdollisimman tehokkaiksi. Tietotekniikan avulla tuloksellisuutta voidaan vielä lisätä. Pienessä yksikössä, jossa summaaristen osuus käsittelyyn ja haastemiestiedoiksiantoihin on alle 1 htv, ei kokonaisen henkilön vähennystä voida tehdä.

Oikeusministeriön julkaisusta Käräjäoikeuksien työtilastoja vuodelta 2005 on havaittavissa, millaisia asiamääriä ja henkilöstöä kussakin virastossa on. Käräjäoikeuksien yhdistäminen tuntuu parhaimmalta ja hallituimmalta tavalta toteuttaa kokonaissäästöjä. 

Asiaa on käsitelty Helsingin käräjäoikeuden johtoryhmässä.

Kauko Huttunen			Antero Nuotto
laamanni				osastonjohtaja, käräjätuomari