Kokkolan käräjäoikeus 
Kaarlelank. 27, PL 120			 
67101 Kokkola 
p. 10136 49240, fax, 01036 49254
e-mail: kokkola.ko@om.fi

Kokkola  28.12.2006 
Lpl 51/06

Asia 		Lausunto työryhmämietinnöstä 2006:15 

Pyydettynä lausuntona  yllä mainitusta työryhmämietinnöstä, esitän seuraavaa:

Käsittelypaikka   

Työryhmä toteaa yhtenä näkökantana riidattomien asioiden käsittelystä, että “niiden käsittelyyn liittyy hyvää oikeudellista osaamista vaativia kysymyksiä: täyttääkö asia ehdottomat prosessinedellytykset, onko vaatimus selvästi perusteeton, onko vastaajan riitauttavalla vastauksella merkitystä asian ratkaisemisen kannalta”.  Näitä seikkoja on pidettävä painavina velallisten oikeusturvan kannalta ja ne puoltavat vahvasti sitä, että riidattomien velkomusasioiden käsittely tulisi säilyttää käräjäoikeuksissa.  Vaikka käräjäoikeuksissa kyseisistä asioista kansliahenkilökunta ratkaisee n. 80 %,  asioita käsittelevissä työryhmissä on lakimiehiä; notaarit, käräjäviskaalit, käräjätuomarit, jotka ongelmien ilmetessä ovat välittömästi ja joustavasti   käytettävissä joko ohjeiden antajina tai tarvittaessa ratkaisijoina. Asioiden muuttuessa riitaiseksi asian käsittelyä voidaan käräjäoikeudessa viivytyksettä jatkaa. 

Riidattomien velkomusasioiden käsittely  tulisi säilyttää käräjäoikeuksissa. 

Nykyjärjestelmän tehostaminen 

Työryhmä mainitsee käräjäoikeuksien keskinäisen työnjaon kehittämisen kohdalla ns keskittämis- ja siirtomallit, joiden  hyötyinä työryhmä pitää ennen kaikkea käsittelyaikojen lyhenemistä sekä riidattomien velkomusasioiden käsittelyssä tarvittavien henkilöstöresurssien parantunutta hallittavuutta. Pääsääntöisesti näin varmaan onkin.   Tältä osin työryhmän mietintöä on kuitenkin arvioitava kokonaisuutena; mikäli työryhmän esittämään postitiedoksiantoon ei siirrytä, on kyseenalaista voidaanko keskittämisellä tai siirroilla saavuttaa edellä mainitut hyödyt. Siirtäminen tiedoksiantoon viranomaiselta toiselle aiheuttaa viivytyksiä ja ylimääräistä työtä.  

Siirto- ja keskittämismenettelyn haittana on myös se, että asian riitautuessa työryhmämietinnön mukaan se useissa tapauksissa  tulisi siirrettäväksi toiseen tuomioistuimeen eli  riita-asioiden yleiseen oikeuspaikkaan.  Asioiden siirtäminen, vaikka sähköisestikin, aiheuttaa ylimääräistä työtä. 

Mietinnössä ei ole yksityiskohtaisesti selvitetty sitä, miten siirtomenettely käytännössä toimisi ja aiheutuisiko siirtomenettelystä työmotivaation heikkenemistä.

Summaarisia asioita ja käräjäoikeuksien resursseja voisi tarkastella myös yhdessä kiinteistöasioiden kanssa; olisiko mahdollista keskittää summaarisia-  ja kiinteistöasioita joihinkin yksiköihin ja nettobudjetoida nämä osastot tuomioistuimissa.  Resurssien käyttöä näissä kahdessa lukumääräisesti suuressa asiaryhmässä voitaisiin tällöin järjestellä tarkoituksenmukaisesti mm henkilökunnan eläkkeellejäämisten, sairaustapausten jne yhteydessä.       

Tiedoksianto 

Työryhmä on tehnyt selvityksiä postitiedoksiannon toimivuudesta ja sen oikeusturvariskit on todettu pieniksi.  Mikäli näin olisi, työryhmän esittämää postitiedoksiantoa voisi yleisesti ottaen  pitää järkevänä vaihtoehtona.   Todella riidattomat asiat saataisiin näin nopeasti ja vähin kustannuksin ratkaistua.  On kiistatonta, että nykymenettelyssä riidattomien asioiden viipymisen syyt ovat yleensä tiedoksiannossa. 

Käräjäoikeudessa  käsitys postin toiminnasta ei ole yhtä positiivinen, kuin työryhmän ja kun todisteellinen tiedoksianto liittyy oleellisesti oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin kuulemisperiaatteeseen, katson, että   postitiedoksiantoon liittyviä oikeusturvariskejä  olisi ennen menettelyyn siirtymistä vielä selvitettävä.   

Sähköinen asiointi

Sähköisen asioinnin lisäämistä työryhmän esittämällä tavalla; internetin kautta käytettävä asiointiliittymä, sähköinen laskutus, maksu vireillepanon yhteydessä, tuomiorekisteri ja ulosoton hakeminen haastehakemuksen yhteydessä,  voidaan pitää kannatettavana, mikäli sen turvallinen käyttö voidaan taata.  Vielä toistaiseksi kuitenkin sähköisen asioinnin  rinnalla manuaalinen asiointi tulisi olla mahdollista.

Oikeudenkäyntimaksut ja oikeudenkäyntikulujen korvausvelvollisuus 

Oikeudenkäyntimaksun suuruuden porrastaminen sen mukaan tuleeko asia vireille konekielisellä haastehakemuksella vai muutoin, on kannatettavaa, onhan niiden vaatima työmääräkin erilainen. 

Kannatettavaa on myös, että saatavan perinnälle säädettäisiin yksi kulukatto, joka sisältäisi sekä vapaaehtoisen perinnän kustannukset, että oikeudenkäyntikulut.  Tämä säästäisi työtä käräjäoikeudessa.  

Oikeudenkäyntikulujen määrää harkittaessa yleensä otetaan huomioon asian vaatima työmäärä.  Summaarisen haastehakemuksen vaatima työmäärä ei välttämättä ole riippuvainen siitä onko kyseessä pieni vai suuri saatava.  Kulusäännöksiä voisi myös tältä osin yksinkertaistaa.  

Laamanni Leena Tokola