Viite

OIkew'mR'l is$eI°IÖ
ola-0,6tacvLe OIKEUSMINISTERIÖLLE
Asia
Ylivieskan käräjäoikeuden lausunto summaaristen asioiden kehittämistyöryhmän mietinnöstä 2006:15
Lausuntopyyntö 24.10.2006 OM 8/31/2005 Työryhmän esitykset

Työryhmä on esittänyt, että riidattomia velkomusasioita voitaisiin käräjäoikeuksien työ-tilanteen tasaamiseksi käsitellä myös muussa kuin oikeudenkäymiskaaren 10 luvussa säädetyssä toimivaltaisessa tuomioistuimessa ja että haasteen tiedoksianto mainituissa asioissa voitaisiin toimittaa tavallisena postitiedoksiantona sekä että sähköistä asiointia tuomioistuimissa edistettäisiin.

Työryhmän mietintöön liittyy lainsäädäntöneuvos Tatu Leppäsen lausuma, jossa Leppänen epäilee voitaisiinko haasteen tiedoksianto toteuttaa postitiedoksiantona vaarantamatta vastaajan oikeusturvaa. Leppäsen mukaan vastaajan perustuslain 21 §:n mukainen oikeus tulla kuulluksi vaarantuu ja seurauksena olisi, että vastaajaa vastaan on annettu yksipuolinen tuomio vaikka hän ei ole saanut edes tietoonsa kannetta.
Postitiedoksianto
Tässä lausunnossa keskitytään Leppäsen esille nostamaan kysymykseen. Kysymys on periaatteellisesti merkittävästä asiasta. Oikeusturvasta ja sen tasosta keskultaessa on kuitenkin aina pidettävä mielessä se, että myös oikeusturvan takaamisessa on viimekädessä kysymys rajallisten voimavarojen mandollisimman järkevästä ja tarkoituksenmukaisesta kohdentamisesta.

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21587);(21616,21587);(21616,6689);(11342,6689);(11342,0);(0,0);fBehindDocument12.	rtrR7
-,,
(. ; c9Oa5

a

Työryhmän selvityksen mukaan noin 80 prosentissa riidattomista velkomusasioissa joudutaan käyttämään haastetiedoksiantoa. Näin tiedoksiantomenettelyn vaatima henkilö-työmäärä on merkittävä, joten tiedoksiantomenettelyä yksinkertaistamalla voitaisiin saavuttaa merkittäviä säästöjä. Työryhmän selvityksen mukaan postitiedoksiannolla voitaisiin säästää jopa 60 henkilötyövuotta. Edelleen mietinnön sivulta 6 olevasta taulukosta ilmenee, että riidattomien vaatimusten mediaani vuonna 2006 on ollut vain noin 250 euroa. Edelleen luotettavana voidaan pitää sitä työryhmän esittämää arviota, että pääsääntöisesti haastemiestiedoksiantoon joudutaan turvautumaan pelkästään vastaajien passiivisuuden vuoksi.

Nyt on kysymys siitä voidaanko postitiedoksiannolla säästää arvioidut 60 henkilötyövuotta vaarantamatta vastaajien oikeusturvaa, mistä taas seuraisi se, että mainitut 60 henkilötyövuotta tuomioistuinlaitoksen sisällä voitaisiin käyttää muulla kansalaisten oikeusturvaa paremmin hyödyttävällä tavalla.

Työryhmän kannan mukaan postitiedoksianto ei vaaranna vastaajien oikeusturvaa, koska postitiedoksianto voi epäonnistua vain mikäli vastaaja on pitkähkön ajan poissa asunnostaan tai hänen osoitetietonsa ovat virheellisiä. Häiriö postinkulussa olisi työryhmän mukaan lähinnä teoreettinen mandollisuus. lisäksi joka tapauksessa määräaika takaisinsaantihakemukselle alkaa kulua vasta siitä kun vastaaja on todisteellisesti saa-nut tiedon yksipuolisesta tuomiosta, joten vastaajalla on aina käytössään oikeusturvatie.

Työryhmän mielipiteisiin voidaan pääosin yhtyä. Postinkulun häiriötä ei kuitenkaan voida pitää pelkästään teoreettisena, vaan todellisena, joskin verrattain harvinaisena mandollisuutena. Näiden virhemandollisuuksien minimoimiseksi voitaisiin harkita sitä, että yhden ilmoituksen sijaan vastaajalle lähetettäisiin kaksi ilmoitusta. Ensimmäisessä vastaajaa pyydettäisiin normaalisti vastaamaan määräajassa kanteeseen. Tämän määrä-ajan ei tarvitse olla pitkä, koska mikäli asia on riidaton, niin pitkää määräaikaa ei tarvita ja jos taas asia on epäselvä, niin vastaajalle voidaan myöntää pidennystä määräaikaan. Tämän jälkeen vastaajalle vielä ilmoitettaisiin postitse etukäteen ratkaisunantopäivä ja takaisinsaantimandollisuudesta. Virhemandollisuuksien minimoimisen lisäksi kaksi ilmoitusta olisi myös omiaan korostamaan passiiviselle vastaajalle, että hänen passiivisuutensa johtaa häntä kohtaan velvoittavaan tuomioon.

Pääomaltaan huomattavien velkomusten osalta vastaajan oikeusturva edellyttää erityisen suurta varmuutta tiedoksiannossa. Tämän vuoksi voitaisiin myös harkita sitä, että postitiedoksiantoa voitaisiin käyttää vain pääomaltaan tietyn suuruisissa velkomuksissa. Asetuksella säädettävän rajan tulisi kuitenkin olla sellainen, että valtaosa käsiteltävistä asioista jäisi rajan alle. Mietinnön sivulla 6 olevasta taulukosta voidaan laskea, että rajan ollessa 1.000 euroa yli 70 % asioista jäisi rajan alle. Rajaa voitaisiin tarvittaessa nostaa mikäli saadut kokemukset antavat siihen aihetta.

Vielä vastaajan oikeusturvan turvaamiseksi voitaisiin harkita sitä olisko mandollista, että luottotietomerkitä tehtäisiin vasta kun yksipuolisen tuomion perusteella on ryhdytty täytäntöönpanotoimiin tai ratkaisu on lainvoimainen.
Sähköpostitiedoksianto
Työryhmä on käsitellyt mandollisuutta sähköpostitiedoksiantoon, mutta päätynyt siihen, että koska kattavaa osoitetiedostoa ei ole ja koska ei ole oletettavaa, että passiivinen velallinen vastaisi sähköpostiviestiin, niin sähköpostitiedoksiantoa ei ole syytä kehittää.

Laati :

Juha Niemi-Pynttäri, mi":räjätuomari

Sähköpostin hyödyntämistä ei ole kuitenkaan kokonaan syytä sivuuttaa. On huomattava, että sähköpostilla asiointi laajenee jatkuvasti ja samaan aikaan postiverkosto etenkin maaseudulla supistuu edelleen. Oletettavaa on, että sähköpostin käyttämiseen tottunut henkilö helpommin vastaa sähköpostiviestiin kuin täyttää tiedoksiantolomakkeen ja toimittaa sen sitten vartavasten ehkäpä etäälläkin olevaan postilaatikkoon. Etenkin nuoremmille henkilöille kirjeitse asioiminen on huomattavasti vieraampaa kuin sähköpostin käyttäminen. Lainsäädännössä onkin syytä huomioida jo tapahtunut ja ennakoitavissa oleva kehitys.

Näin ollen olisi syytä harkita sitä, että vastauspyyntö voitaisiin toimittaa kantajan ilmoittamaan vastaajan sähköpostiosoitteeseen ja tiedoksiannon olisi katsottava tapahtuneen vastaajan ilmoittaessa vastaanottaneensa haasteen. Samoin tulisi harkita sitä, että vastaajalle joka tapauksessa annettaisiin vaihtoehtoinen mandollisuus kirjeen sijasta ilmoittaa sähköpostilla haasteen vastaanottamisesta.

Haapajärvellä tammikuun 11 päivänä 2007