Valtiovarainministeriö
Vero-osasto 

ROMUALAN KÄÄNNETTY ARVONLISÄVEROVELVOLLISUUS 

Valtiovarainministeriö on pyytänyt lausuntoa romualan käännettyä arvonlisäverovelvollisuutta koskevasta selvityksestä. Keskuskauppakamari esittää lausuntonaan seuraavaa.

Keskuskauppakamari pitää käännetyn verovelvollisuuden käyttöönottoa romualalla perusteltuna harmaan talouden torjumiseksi. Myös suurin osa EU:n jäsenvaltioista soveltaa jo mainittua menettelyä. 

Selvityksessä on esitetty soveltamisalan laajuudesta kaksi vaihtoehtoa, joissa molemmissa käännetyn verovelvollisuuden soveltamisen edellytyksenä on, että ostaja on merkitty arvonlisäverovelvollisten rekisteriin. Keskuskauppakamari pitää hyvänä ja selkeänä sitä, että säännöstä sovellettaisiin vain silloin, kun ostaja on myynnin ajankohtana merkittynä arvonlisäverovelvollisten rekisteriin. Jos ostaja merkittäisiin myöhemmin takautuvasti arvonlisäverovelvolliseksi, ehdotetun pykälän mukaan myynnin tai oston alv-käsittelyä ei muutettaisi jälkikäteen. Esityksessä olisi hyvä vielä täsmentää, tarkoittaako ostajan alv- rekisteröityminen sitä, että ostajan tulee olla liiketoiminnasta arvonlisäverovelvollinen. 

Vaihtoehdossa A käännetty arvonlisäverovelvollisuus koskisi laajasti metalliromujen ja -jätteiden luovutusta elinkeinonharjoittajien välillä. Käännetty verovelvollisuus koskisi näin myös sellaisia yrityksiä, jotka myyvät toimintansa sivutuotteena syntyvää romua tai jätettä alv-velvolliselle ostajalle. Käännetty arvonlisäverovelvollisuus koskisi arvioiden mukaan vähintään 15 000 – 17 000 yritystä. Harmaan talouden torjumisen kannalta laaja malli olisi tehokkaampi. Laajan mallin käyttöönotto aiheuttaisi yrityksille kuitenkin huomattavan määrän hallinnollisia kustannuksia. Mallia valittaessa tulee kiinnittää huomiota siihen, että mallin aiheuttamat kustannukset eivät ole kohtuuttomia saavutettuihin hyötyihin nähden.

Rajatussa vaihtoehdossa B käännettyä verovelvollisuutta sovellettaisiin vain, jos myyjä on hankkinut romun tai jätteen myyntitarkoituksessa. Myyjällä olisi velvollisuus antaa ostajalle tiedot toimintansa luonteesta eli siitä, onko myyjä hankkinut romun tai jätteen myyntitarkoituksessa vai onko se syntynyt myyjän muun liiketoiminnan yhteydessä. Ostaja joutuisi kuitenkin arvioimaan myyjän selvityksen luotettavuutta. Jos myyjä laskuttaa myynnin verollisena väärin perustein, ostaja ei saa vähentää maksamaansa arvonlisäveroa. Tämä vaihtoehto olisi siten ostajan kannalta hankalampi ja riskialttiimpi. Vaihtoehto B koskisi kuitenkin huomattavasti pienempää joukkoa kuin vaihtoehto A. Selvityksen mukaan rajatun vaihtoehdon piiriin kuuluisi noin 650 toimijaa.

Käännettyä verovelvollisuutta ei sovellettaisi kummassakaan vaihtoehdossa, jos myyjä olisi vähäisen liiketoiminnan harjoittajana ei-arvonlisäverovelvollinen.  Romukaupassa ostajan kannalta on ongelmallista, että tältäkin osin ostajan täytyy luottaa myyjän ilmoitukseen toimintansa luonteesta. Jos myyjän todellisuudessa pitäisikin olla arvonlisäverorekisterissä, arvonlisäveroriski käännetyn veron suorittamatta jättämisestä olisi ostajalla. 

Keskuskauppakamari pitää soveltamisalan rajaamista metalliromuun ja -jätteeseen perusteltuna. 

Romualan käännetyn veron ilmoittaminen kausiveroilmoituksella samassa kohdassa rakentamispalvelujen kanssa ei mahdollista näiden myyntien ja ostojen erillistä seuraamista Verohallinnossa. Yritysten kannalta näiden erien erittelyyn ei liene erityistä tarvetta.

KESKUSKAUPPAKAMARI

Terhi Järvikare
Johtaja