Mikkeli
29.10.2004	DNro
ESA-2004-J-89-90	
		     	
Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO		
	
viite: Oikeusministeriön lausuntopyyntö 30.7.2004	
LAUSUNTO VESILAKITOIMIKUNNAN MIETINNÖSTÄ	

Etelä-Savon ympäristökeskus esittää lausuntonaan vesilakitoimikunnan mietinnöstä seuraavan.

Vesistön käyttöä koskevan haitan poistaminen

Toimikunta esittää muutosta vesistön käyttöä koskevan haitan poistamista koskevaan käytäntöön (VL 1:30, esityksen 2:6). Haitan poistamista koskevan oikeuden sisältöä ei esitetä muutettavaksi vaan muutos kohdistuu pykälän rakenteeseen ja toimenpiteeseen liittyvään ilmoitusvelvollisuuteen.

Esityksen mukaan kaikista toimenpiteistä olivatpa ne merkittäviä tai vähäisiä tulisi  ilmoittaa vesialueen omistajalle tai yhteisalueen osakaskunnalle  sekä myös antaa alueelliselle ympäristökeskukselle kirjallinen tieto vähintään 14 vuorokautta ennen toimenpiteen aloittamista. Toimenpiteen luvanvaraisuus harkittaisiin esityksen 3 luvun 2 §:n perusteella. Niistä toimenpiteistä, jotka edellyttäisivät ympäristölupaviraston lupaa, mutta joista olisi sovittu yksityisen edunhaltijan kanssa, tulisi kirjallinen suostumus toimittaa tiedoksi alueelliselle ympäristökeskukselle.

Alueellinen ympäristökeskus saisi näin tiedon kaikista vesistön käyttöä koskevan haitan poistamiseksi suoritettavista toimenpiteistä, jotka eivät edellyttäisi ympäristölupaviraston lupaa. Luvanvaraisuuden harkinnan suorittaisi hankkeesta vastaava.

Esityksen 14 luvun 2 §:ssä säädetään valvontaviranomaisten menettelyistä, silloin kun lain säännöksiä ja määräyksiä ei ole noudatettu. Pykälän mukaan kunnan ympäristönsuojeluviranomainen voisi keskeyttää ilmeisen lainvastaisen toimenpiteen. Kyse voisi olla toimenpiteestä, josta olisi esityksen 2 luvun 14 §:n mukaisesti ilmoitettava alueelliselle ympäristökeskukselle. 

Alueellisen ympäristökeskuksen tulisi tällaisessa tapauksessa 14 vuorokauden kuluessa kehottaa hankkeesta vastaavaa hakemaan toimenpiteelle asianmukaista lupaa ja mikäli lupaa ei haettaisi, pyytää kunnan ympäristönsuojeluviranomaista  keskeyttämään toimenpide. Menettely ei ole käytännössä toimiva.

Etelä-Savon ympäristökeskus ja sen toimialueen kuntien ympäristönsuojeluviranomaiset valvovat yhteistyössä vesilain säännösten ja määräysten noudattamista näiden "pienehköjen vesirakennushankkeiden" toteuttamisessa. Yhteistyön muodot vaihtelevat toimenpiteiden luonteen ja kulloinkin käytettävissä olevien resurssien mukaan. Paikallisten hankkeiden, jotka eivät edellytä ympäristökeskuksen tietojen tai arkistoaineiston käyttöä, valvonta sopii hyvin kuntien ympäristönsuojeluviranomaiselle. 

Etelä-Savon ympäristökeskus esittää edellä olevan perusteella muutosta 2 luvun 6 §:ään siten, että  ilmoitus toimenpiteestä olisi tehtävä vesialueen omistajan tai yhteisalueen osakkaiden lisäksi kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle ja alueelliselle ympäristökeskukselle. 

Ilmoitukseen liitettävistä tiedoista voisi antaa ohjeita asetuksessa. Ilmoitus tulisi myös antaa vähintään 30 vuorokautta ennen toimenpiteeseen ryhtymistä. Tällöin valvontaviranomaisilla olisi tarpeen mukaan mahdollisuus puuttua toimenpiteen suunniteltuun tekotapaan. Mikäli ilmoitusaika on esityksen mukainen 14 vuorokautta, on toimenpiteeseen käytännössä jo ryhdytty (esim. sovittu maarakennusurakoitsijan kanssa).

Luvanmyöntämisen edellytykset

Luvan myöntämisen edellytyksiä koskevasta 3 luvun 4 §:stä esitetään poistettavaksi nykyisen lain sisältämä hyödyllisyyden vaatimus. Hyödyllisyyden vaatimuksella on yhdessä nykyisen vesilain 2 luvun 3 §:n kanssa ollut huomattava merkitys pienehköjen vesitaloushankkeiden lupaharkinnassa. 

Tyypillinen esimerkki, jossa säädökset tulevat sovellettavaksi on metsäautotien rakentamisen saareen. Nykyisen lainsäädännön mukaan luvan myöntämisen edellytyksiä harkitaan lähinnä arvioimalla tien tekemisen tarpeellisuutta metsätaloustoimenpiteiden suorittamisen kannalta ja suhteuttamalla sitä tien vaatiman vesistöpenkereen aiheuttamiin haittoihin. Tarpeellisuuden harkinnalla on ollut keskeinen asema lupaedellytysten tarkastelussa.

Toimikunnan esitys merkitsi heikennystä edellä kuvatun tarveharkinnan tekemiselle. Ympäristökeskus esittää, että nykyisen vesilain 2 luvun 6 §:n 1 momentin kaltainen hyödyllisyyden vaatimus sisällytetään myös esityksen 3 luvun 4 §:ään.

Luvan myöntämisen este

Esityksen 3 luvun 5 §:ssä säädetään luvan myöntämisen ehdottomista esteistä. Toimikunta on päätynyt esittämään pykälään 2 momentin, jossa säädettäisiin mahdollisuudesta saattaa asia valtioneuvoston ratkaistavaksi silloin kun luvanmyöntämiseste 1 momentin 2 ja 3 kohdan mukaan on olemassa. Toimikunnan mielestä menettely vastaisi soveltuvin osin Natura 2000 –alueisiin liittyvää menettelyä. 

Vertaus Natura –alueita koskevaan menettelyyn on virheellinen. Natura 2000 –ohjelma perustuu valtioneuvoston tekemään esitykseen ohjelma-alueista. Tämän vuoksi on johdonmukaista, että luonnonsuojelulaissa on valtioneuvostolle sisällytetty päätösvalta hankkeen toteuttamisesta erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavasta syystä Natura 2000 –alueen luontoarvoja heikentävästi. 

Muutosesityksen 3 luvun  5 §:ssä ei ole kyse hankkeen suhteesta valtionneuvoston esittämään tai vahvistamaan suojeluohjelmaan, vaan laajoista ja vakavista yleisvahingollista seurauksista hankkeen vaikutusalueella. Näiden arviointi on parhaiten tehtävissä vesilain mukaisen oikeusharkintaisen päätöksenteon yhteydessä. 

Ympäristökeskus esittää, että 3 luvun 5 §:n 2 momentti poistetaan esityksestä.

Toimialapäällikkö Pekka Häkkinen

Insinööri Raimo Vierikko

TIEDOKSI: Heikki Teräsvirta