viite lausuntopyyntönne nro OM7/021/2004, 30.7.2004

Ö&\ 10.04

KESKI-SUOMEN	Päiväys	Dnro
• ~YMPÄRISTOKESKUS
22.10.2004	KSU-2004-J-27/10
Oikeusministeriö
PL 25
00023 VALTIONEUVOSTO
Asia VESILAKITOIMIKUNNAN MIETINTÖ
Muiden lakien kuin vesilain soveltaminen vesitaloushankkeissa

Ehdotuksen 1 luvun 2 pykälässä on täsmennetty vesilain suhdetta muihin vesitaloushankkeiden kannalta keskeisiin lakeihin, yksityiskohtaisemmin luonnonsuojelu-, muinaismuisto- sekä maankäyttö- ja rakennuslakiin. Pykälän tarkoituksena on osoittaa, että nämä lait, niiden nojalla annetut säännökset, määräykset ja päätökset tulevat osaksi vesilain lupaharkintaa ja muuta päätöksentekoa. Pykälä ei sen sijaan toimi perusteena Natura 2000- alueiden huomioon ottamiselle lupaharkinnassa, vaan tästä säädetään suoraan luonnonsuojelulain 65 ja 66 §:issä. Tämä epäjohdonmukaisuus, kun lisäksi otetaan huomioon asian merkitys, tulisi korjata ja saattaa Natura 2000- alueiden huomioon ottaminen sa-maan asemaan muiden luonnonsuojelualueiden kanssa.

Pykälässä ei ole lainkaan mainittu talousjätevesiasetusta, jolla ympäristönsuojelulain ohella on merkittävää vaikutusta vesien käyttöön.

Asemakaavat ja yleensä kaavoitus otettaisiin huomioon pykälän 3 momentin viittaussäännöksen kautta. Sen sijaan eri kaavoj en eriasteisesta huomioon ottamisesta on luovuttu.

Vesipuitedirektiiviin liittyvistä vedenhankintasuunnitelmista ja ohjelmista on 18 luvun 15 §:ssä ainoastaan todettu laatimisjärjestys . Näille suunnitelmille ja ohjelmille olisi annettava parempi status.

Vesiliikennelain ja maastoliikennelain säännökset vesialueella liikkumisesta tulisi sovittaa yhteen.

Hakemuksen sisältöä koskevassa pykälässä (11:3) on esitetty YVA-menettelyn kytkemistä vesilain lupajärjestelmään sekä määrätty luonnonsuojelulain 65 §:n mukaisen arvioinnin liittämisestä lupahakemukseen.
Postiosoite	PL 110	40101 Jyväskylä	Puhelin	Faksi	kirjaamo.ksu@ymparisto.fi
Katuosoite	Ailakinkatu 17 40100 Jyväskylä	Vaihde (014) 697 211 (014) 614 273	www.ymparisto.fi/ksu

2/7
Ehdotuksessa ei ole lainkaan käsitelty parasta käyttökelpoista tekniikkaa ja ympäristön kannalta parasta käyttökelpoista menettelyä koskevaa lainsäädäntöä eikä niihin liittyviä käytäntöjä ja menettelytapoja.

Ehdotukset, joita ympäristökeskus kannattaa

- "Vesistö"- käsitteen yksityiskohtainen määrittely, joen "pienentäminen", joka tuo joen käsitteen lähemmäksi kansan kieltä, uusi ja määritelty käsite "noro", "hankkeesta vastaavan " käsite, joka tuo vesilakiin YVA-käsitteistöä (1:3)

- Vesistössä kulkemisen yleiskäyttöoikeuteen tehdyt täsmennykset viittaamalla kotirauhan rikkomiseen sekä toisaalta jäällä järjestettäviin tapahtumiin (2:3). Tulisi vielä selvittää, riittävätkö tehdyt ehdotukset vesiliikenteen aiheuttaman melun sääntelyyn.- Vesistössä kulkemisen yleiskäyttöoikeutta olisi ehkä rajoitettava tulva-alueella, kun tulva-alue käsittää pihan tai muun erityiseen käyttöön otetun alueen.

- Ilmoittaminen ympäristökeskukselle maa-ainesten ottamisesta vesistön pohjasta sekä pohja- tai pintaveden ottamisesta yli 100 m3/d, kun hankkeet eivät edellytä lupaa (2:14)

- Pinta- ja pohjavedenoton vesilaitoksen tarpeisiin, muun pohjaveden ottaminen yli 250 m3/d ja veden imeyttäminen maahan tekopohjaveden valmistamiseksi säätäminen aina luvanvaraiseksi (3:3.1)

- Luvan uusimistarpeen määrittely toiminnan muuttuessa (3:3.2)
- Vesitaloushankkeen voimassaolevan luvan tarkistamismandollisuudet (3:8, 3:19, 3:20, 7:3)
- Muun kuin kiinteistössä tavanomaisiin taloustarkoituksiin käytettävän pintaveden ottamisen luvanvaraisuus. Tämä koskisi myös pullotetun veden myyntiä (4:3.2).

- Täsmennys luvan muuttamisen tarpeesta, kun vedenkäytön tarkoitus muuttuu (4:6)

- Aloitteenteko-oikeuden laajentaminen suoja-alueen perustamisessa: nykyiset suoja-aluemääräykset eivät perustu yleensä hydrologiseen tietoon ja ovat vanhentuneita. Toisaalta ehdotus saattaa jäädä merkityksettömäksi, koska suoja-alueen perustaminen on nykyisin useimmiten katsottu voitavan hoitaa maa-ainesten ottomääräyksillä. Oikeusturvan kannalta saattaa olla myös epäilyttävää, jos aloitteentekijä on valvonta-viranomainen ja ottamon omistaja joutuu kuitenkin maksamaan korvaukset. — Suoja-alueen perustamismandollisuus myös muualle kuin ottamon ympärille saattaisi joskus olla tarpeen (4:11,12).

- Ojaan liittyvän pientareen määrääminen lm:ksi aikaisemman 0.6 m:n sijasta yhtenäistää käytäntöä EU:n rahoitustukimääräysten kanssa (5:9.1).
Postiosoite	PL 110	40101 Jyväskylä	Puhelin	Faksi	kirjaamo.ksu@ymparisto.fi	
Katuosoite	Ailakinkatu 17	40100 Jyväskylä	Vaihde (014) 697 211	(014) 614 273	www.ymparisto.fi/ksu	

3/7

•	Käyttöoikeuden ulottaminen oj itushankkeissa myös rasitettuj en kiinteistöjen tuleviin omistajiin (5:10)

•	Valvontaviranomaisen mandollisuus "herättää henkiin" ojitusyhteisö (5:20)

- Keskivedenkorkeuden pysyvän alentamisen ja nostamisen oma luku. Vesistön kunnostustarpeille, useimmiten vedenpinnan nostolle, on yhä lisääntyvää kysyntää, mutta nykyinen vesilaki on tältä osin niukka eikä suosi näitä hankkeita. Nyt ehdotettu muutos, jonka mukaan vedenpinnan nostolle tarvittaisiin kolmen neljäsosan veden alle jäävän pinta-alan edustajien suostumus aikaisemmin vaaditun käyttöoikeuden sijasta, on askel oikeaan suuntaan, mutta nostohankkeita tulisi vielä helpottaa lisää (6:4). — 6 luvun 1 §:n soveltamissäännöksen mukaan luku koskisi vain hankkeita, joissa keskivedenkorkeus muuttuu, jolloin ulkopuolelle jäisivät muut vedenkorkeuksiin puuttuvat hankkeet. Tämä vaatisi täsmennystä, koska vedenkorkeuksiin muuttaminen lähes aina vaikuttaa keskivedenkorkeuteen.

•	Vesivoimalaitoksen rakentamisasiassa osallistumiskynnyksen nosta-minen; nykyinenkin matala osallistumiskynnys on jäänyt kuolleeksi kirj aimeksi.

•	Ympäristökeskuksen oikeus poistaa uppopuita ja uiton jälkihoitotoimenpiteet. Ehdotus luo säädöspohjaa ympäristökeskuksen toiminnalle (9:10.2, 9:21).

- Kulkuväylän tavanomaisesta käytöstä aiheutuvan vahingon korvaus-velvollisuus. Asiasta on ollut epätietoisuutta, ja säännös selkiyttää tilannetta (10:8).

- Hakemuksen lisäselvitysten hankkiminen hakijan kustannuksella. Säännös on tarpeen, jos toiminnanharjoittaja on hallintopakkotoimia käyttäen määrätty hakemaan lupaa ja tämä niskoittelee lisäselvitysten toimittamisessa (11:5).

•	Katselmustoimituksesta luopuminen ja selvitysmenettelyn jatkaminen ovat perusteltuja ehdotuksia. Katselmustoimituksia ei ympäristökeskuksessa ole pidetty enää vuosikausiin. Selvitysmenettelyllä voitaisiin kuitenkin sujuvasti saada selvyyttä mutkikkaisiin yksityiskohtiin (11:16). Koska käsiteltävä asia kuuluu useimmiten hakemuksen piiriin, tulisi vielä selvittää, olisiko selvitys yhdenmukaisuuden vuoksi suoritettava hakijan kustannuksella.

- Vakuuden asettamien vesilain mukaisiin päätöksiin (11:21) yhtenäistää menettelyä ympäristönsuojelulain kanssa .

•	Vesioikeudellisten yhteisöjen sääntelyn kokoaminen (12 luku).

•	Oikaisuvaatimus erillisen tarkkailusuunnitelman, kalatalousvelvoitteen toteuttamisen ja kalatalousmaksun hyväksymistä koskevaan pää‑
Postiosoite	PL 110	40101 Jyväskylä	Puhelin	Faksi	kirjaamo.ksu@ymparisto.fi	
Katuosoite	Ailakinkatu 17	40100 Jyväskylä	Vaihde (014) 697 211	(014) 614 273	www.ymparisto.fi/ksu	

4/7

tökseen olisi uusi ja sujuva mandollisuus saada muutos mainittuihin melko suppeisiin asioihin (15:1).

- 18:6:n mukaan ympäristölupavirasto ratkaisisi hakemuksesta luvan tarpeellisuutta, lupamääräysten soveltamista, hankkeen toteuttamista tai kunnossapitovelvollisuutta, laitoksen tai rakennelman poistamista tai olojen ennalleen palauttamista koskevan erimielisyyden. Säännös jäntevöittää valvontatoimintaa, joka on saattanut juuttua edellä mainittuihin erimielisyyksiin.

Ehdotukset, joihin ympäristökeskus esittää muutoksia

- Keskivedenkorkeuden määritelmää tulisi täsmentää, miten se lasketaan ja mitä seuraa keskivedenkorkeuden muutoksesta (1:5). Täsmennys voinee tapahtua asetustasolla.

- Ruoppausilmoitukset(ilmoitukset matalikon poistosta) pitäisi ympäristökeskuksen sijasta osoittaa kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle. Kunnassa on paikallistuntemusta, ja tarkastusmatkat jäävät kunnasta tehtyinä lyhyiksi. Hyvin usein ruoppausasiat ovat rutiininomaisia Lisäksi ilmoituksia tulee ympäristökeskukselle varsinkin sesonkiaikana niin paljon, etteivät sen resurssit mitenkään riitä käsittelemään niitä ehdotetussa 14 päivän määräajassa. (2:6.1).- Ruoppausmassan vesialueelle sijoittamisen sallimista tulisi vielä harkita (2:6.2).

- Ehdottomasta luvanvaraisuudesta tulisi luopua vesi-, viemäri-, voima-tai muun johdon tekemisessä yleisen kulkuväylän alitse. Hankkeet ovat vahingottomia, ja niiden lupakäsittely on turhaa byrokratiaa. Luvanhakuvelvollisuus seurausharkinnan perusteella olisi riittävää (3:3).

- Ympäristökeskus suhtautuu epäilevästi valtioneuvoston mandollisuuteen myöntää poikkeuslupa ehdottomasta luvanmyöntämisesteestä huolimatta. Tällainen poikkeuslupa rikkoisi vesilain oikeusharkintaista lupajärjestelmää. Jos se kuitenkin katsottaisiin tarpeelliseksi, sen käyttöä tulisi tiukasti rajoittaa, ja järjestyksen pitäisi olla toimikunnan ehdottama. Mikäli poikkeuslupa käsiteltäisiin ensiksi, poliittinen tarkoituksenmukaisuusharkinta saattaisi vaarantaa lupaviranomaisen oikeusharkinnan objektiivisuutta. Tekstissä käytettyyn ilmaisuun "vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa tai vesiluonnossa tai sen toiminnassa" tulisi vielä lisätä "tai luonnon monimuotoisuudessa".

- Ympäristökeskuksen mielestä tarkkailusuunnitelma tulisi hyväksyä jo lupaviraston antamassa lupapäätöksessä. Mikäli hyväksyminen delegoidaan, ympäristökeskus joutuu tekemään asiasta uuden päätöksen ja ehkä kuuluttamaankin siitä, mikä useimmissa tapauksissa on turha muodollisuus. Toinen mandollisuus voisi olla, että lupaviraston päätöksessä määritellään tarkkailun päälinjat, jolloin kuuluttaminen ei ehkä tulisi kysymykseen (3:11).

- Lähteestä saatavaa vettä on pidetty perinteisesti pohjavetenä. 4:1.1:n mukaan vedenotto lähteestä luettaisiin kuitenkin pintavedenotoksi.
Postiosoite	PL 110	40101 Jyväskylä	Puhelin	Faksi	kirjaamo.ksu acymparisto.fi	
Katuosoite	Ailakinkatu 17	40100 Jyväskylä	Vaihde (014) 697 211	(014) 614 273	www.ymparisto.fi/ksu	

5/7
•	Paikkakunnan ulkopuolisen yhdyskunnan ja paikkakunnalla sijaitsevan teollisuuden vedentarpeet on asetettu samanarvoisiksi (4:5). Paikkakunnan ulkopuolisen yhdyskunnan vedentarve voitaisiin kuitenkin asettaa etusijalle, koska esimerkiksi pienten kuntien hallinnolliset rajat eivät voine olla peruste tärkeysjärjestykselle.

•	Lupaa sijoittaa vesijohto toisen maalle voidaan hakea nykyisin vesi-sekä maankäyttö ja rakennuslain perusteella. Tämä päällekkäisyys on nyt tarkoitus poistaa, jolloin lupaa haettaisiin vesilain, vesilaitoksen toiminta-alueella ja asemakaava-alueella kuitenkin maankäyttö- ja rakennuslain perusteella. Viimeksi mainittu asia voitaisiin selvyyden vuoksi lisätä 4:8.2:een.

•	Ojitustoimituksen pitäminen sen johdosta, että ojitukseen sisältyy tulva-alueen poistaminen tai pienentäminen tai kun ojituksen johdosta vesien virtaussuunta huomattavasti muuttuu, on jäänyt kuolleeksi kirjaimeksi, joten tämä määräys voitaisiin poistaa (5:4).

•	Ojituksesta olisi ilmoitettava, ellei se ole vähäinen, alueelliselle ympäristökeskukselle 60 päivää ennen ojitukseen ryhtymistä (5:6). Ympäristökeskuksen mielestä ilmoitukset tulisi tehdä kunnalle, koska kunnassa on paikallistuntemusta, koska tarkastusmatkat jäisivät kunnasta tehtyinä lyhyiksi ja koska kunnan ympäristönsuojeluviranomainen on useimpien ojariitojen ratkaisija (5:5).
Pykälä koskee myös metsäojituksia, joiden osalta käytäntö on horjuva. Yksi ratkaisu voisi olla, että isohkojen metsäojitushankkeiden osalta ilmoitukset tehtäisiin ympäristökeskukselle, pienten osalta kunnalle. Ilmoitusten käsittelyyn liittyy ongelma: jos niihin asetetaan ehtoja, niistä muodostuu uusi lupajärjestelmä. Jos niihin voi vastata vain hyväksymällä tai kehottamalla hakemaan ympäristölupaviraston lupaa, menettely muodostuu kovin kankeaksi siihen verrattuna, että viran-omaisen ohjauksella voitaisiin lupakäsittelyltä välttyä.

- Vesialueen omistajien suostumus 6:4:ssä tarkoitetulla tavalla on edellytys luvan saamiselle keskivedenpinnan alentamisen. Kuitenkin keskivesipinnan alentaminen vaikuttaa enemmän rannanomistajan kuin vesi-alueen omistajan etuun. Siten rannanomistajia koskeva erityisedellytys olisi myös tarpeen.

•	Osallistumispakko keskiveden alentamista koskevan hankkeen kustannuksiin tuntuu arveluttavalta (6:7). Tyypillisessä tapauksessa ranta-alue voisi saada vähäistä kuivatushyötyä, mutta sen arvo tonttimaana kärsiä merkittävän arvonmenetyksen.

- Vedenpinnan nostosta syntyvän hyödyn arviointi on vaikeaa. On hy-vä, että osallistumisvelvoite voidaan määrätä vain hakemuksesta, jolloin hakijain harkittavaksi jää, toteutetaanko hanke vapaaehtoisesti mukaan lähteneiden panoksella vai pakotetaanko muitakin osallistumaan. Asetustasolla olisi tarkennettava hyödyn laskentaperusteita (6:8).

•	Säännöstelyn soveltamisalaluetteloon voisi vielä lisätä luonnonsuojelun yhtenä mandollisena hyödyllisenä tarkoituksena (7:1).
Postiosoite	PL 110	40101 Jyväskylä	Puhelin	Faksi	kirjaamo.ksu@ymparisto.fi	
Katuosoite	Ailakinkatu 17	40100 Jyväskylä	Vaihde (014) 697 211	(014) 614 273	www.ymparisto.fi/ksu	

6/7
- Uiton toimipaikoista aiheutuvan melun sääntelyyn ei toimikunnan ehdotuksessa ole otettu mitään kantaa tai esitetty mitään viittauksia. (9 luku).

•	Väylien nimikkeistö ei ole ehdotuksessa muuttunut. Nykyinen nimikkeistö on vaikeaselkoinen; tuskin monikaan tietää, että yleinen kulku-väylä on julkinen kulkuväylä tai yleinen paikallisväylä (nimissä on virhe 10:1:ssä). Nimikkeistöä pitäisikin muuttaa ymmärrettävämmäksi.

•	Rakennelman tai laitteen virheellisestä toiminnasta ja vesistössä kulkemisesta aiheutuneista edunmenetyksistä on omistajalle/haltijalle sekä laivanisännälle säädetty korvausvelvollisuus (13.1.2,3), vaikka edun-menetys ei aiheutuisikaan tahallisuudesta tai tuottamuksellisuudesta (ankaran vastuun periaate). Ankara vastuu koskisi kuitenkin vain omaisuudelle aiheutuneita edunmenetyksiä, ei siis henkilövahinkoja ei-kä muita taloudellisia menetyksiä, mikä tuntuu jossain määrin huonosti perustellulta. Kun vesilain korvaussäännökset ovat muutenkin vaikeaselkoiset, tämänkin kohdan yksinkertaistamista pitäisi vielä harkita.

- Pääsääntöisesti korvaukset määriteltäisiin vesilain omien korvaus-säännösten mukaisesti. Lainvastaisesta toiminnasta aiheutuneet sekä henkilövahingot korvattaisiin vahingonkorvauslain perusteella, ympäristövahingot kuitenkin ympäristövahinkolain perusteella, samoin lait-teen tai rakennelman epäkuntoon joutumisesta aiheutuneet vahingot (13:2). Tätä korvaussäännöstöä tulisi yksinkertaistaa; lähinnä tulisi vesilain omista korvaussäänöistä tai ympäristövahinkolaista kehittää yksinomaan sovellettava korvaussäännöstö.

- "Valvontaohjeiden kaltaiset normit" tulisi 14:1:n mukaan antaa asetuksena. Ympäristökeskus pitää tätä menettelyä liian järeänä; ensinnä-kin valvontaohjeet ovat ohjeellisia, eivät velvoittavia, ja toiseksi asetusteitse annettujen valvontaohjeiden muuttaminen ja täydentäminen olisi hankala ja johtaisi auttamattomasti ohjeiden vanhentumiseen.

- Kuuluttaminen ympäristökeskukselle tehdyn valmistumisilmoituksen johdosta vaikuttaa ylimitoitetulta toimenpiteeltä (14:8).

- Ainakin 15:1:ssä on viittaus hallintolainkäyttölakiin; pitäisi olla hallintolakiin.

- Tutkimusluvan antamisen siirtäminen kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselta ympäristölupavirastolle tuntuu perusteettomalta (18:5). Tutkimuslupa-asioita on Keski-Suomessa esiintynyt 30 vuoden aikana 3 kpl. Lisäksi tutkimushankkeet ovat yleensä vahingottomia.

- Siirtymäsäännöksen (19:13) mukaan vanhoihin hankkeisiin sovellettaisiin sitä lainsäädäntöä, jonka perusteella lupa on annettu. Näin jouduttaisiin soveltamaan nykyistä vesilakia ja myös kaikkia sitä edeltäviä säännöksiä. Tilanteen hankaluus on tullut esiin erityisesti vanhojen rakenteiden ja laitteiden kunnossapitoa koskevissa asioissa. Ympäristö-keskuksen käsityksen mukaan siirtymäsäännöstä tulisi radikaalisti yksinkertaistaa ja luopua moniportaisesta siirtymäsäännösten kirjosta. Tulisi myös harkita, olisiko vanhat luvat jollakin sektorilla pitkällä aikavä‑
Postiosoite	PL 110	40101 Jyväskylä	Puhelin	Faksi	kirjaamo.ksu©ymparisto.fi	
Katuosoite	Ailakinkatu 17	40100 Jyväskylä	Vaihde (014) 697 211	(014) 614 273	www.ymparisto.fi/ksu	

Ympäristönsuoj elupäällikkö

7/7
lillä ympäristönsuojelulain tapaan ajantasaistettava, joskaan kaik‑
kia vesitaloushankkeiden lupia ei voitane ottaa uudelleen käsiteltäviksi. Ajantasaistaminen edistäisi kuitenkin ympäristönsuojelun tavoitteiden saavuttamista ja selkiyttäisi valvontaa.

Ympäristökeskus ehdotta lopuksi, että uusi laki nimettäisiin vesitalouslaiksi.
Ympäristökeskuksen johtaja	--._-.--=Riston Palokangas

Postiosoite	PL 110	40101 Jyväskylä	Puhelin	Faksi	kirjaamo.ksu@ymparisto.fi
Katuosoite	Ailakinkatu 17 40100 Jyväskylä	Vaihde (014) 697 211 (014) 614 273	www.ymparisto.fi/ksu