LAPIN LIITTO

1.10.2004

Gi

Oikeusministeriö Helsinki

Ö .btctt,oc. b6 66 7aoc~~
LAUSUNTO VESILAKITOIMIKUNNAN MIETINNÖSTÄ

Vesilaissa säädetään vesialueiden ja vesivarojen käytöstä, kuten vesistöön rakentamisesta, säännöstelystä ja vedenotosta. Lisäksi siinä säädetään vesialueiden yleiskäyttöoikeuksista ja ojituksesta, ja se sisältää perussäännökset vesialueiden ja pohjavesien käytöstä. Lakiin sisältyvät myös päätöksentekoon liittyvät menettelysäännökset sekä vesienkäyttöä koskevat korvaussäännökset.

Vesilakitoimikunnan mietinnössä ehdotetaan lain kokonaisuudistusta siinä tehtyjen lukuisten muutosten, kansainvälisen kehityksen ja yhteiskunnassa vesivarojen käytössä tapahtuneiden muutosten johdosta. Lain keskeisiä soveltamisperiaatteita tai soveltamisalaa toimikunta ei kuitenkaan esitä muutettavaksi.

Nyt vesilakiin ehdotettavat tärkeimmät muutokset koskevat vesitaloushankkeiden luvanvaraisuutta ja lupahankintaa sekä ehdotonta luvanmyöntämisestettä. Muutoksia esitetään myös kalatalousvelvoitteita, kalatalousmaksua, vedenottoa, vesikauppaa, ojitusta, vedenkorkeuden pysyvää muuttamista, kunnostushankkeita, katselmustoimintaa ja lopputarkastusta sekä voimassa olevien lupien tarkistamista koskeviin kohtiin.
Luvan hankinta ja luvan myöntämisen esteet
Toimikunnan esityksessä uudeksi laiksi selvennetään intressivertailun ja ehdottoman luvan myöntämisesteiden suhdetta lupaharkinnassa niin, että luvan myöntämisesteet tulisivat harkittavaksi vasta, jos luvan myöntämisedellytykset muuten olisivat olemassa. Tämä poikkeaa nykyisestä työskentelytavasta, jossa ensin todetaan, onko luvan myöntämiselle ehdotonta estettä, ja vasta sen jälkeen verrataan hankkeesta aiheutuvia edunmenetyksiä siitä saataviin etuihin.

Tällä muutoksella toimikunta haluaa korostaa ehdotonta luvan myöntämisestettä tar-koittavan säännöksen luonnetta poikkeussäännöksenä.

Lapin liitto katsoo, että toimikunnan esitys intressivertailun ensisijaisuudesta ja pakollisuudesta aina lupaharkinnassa sekä ns. ehdottoman luvan myöntämisesteen poikkeussääntöluonteesta, on oikea järjestys näiden kanden vesilakiin sisältyvän säännöksen kesken. Tämä muutos selkeyttää aivan olennaisesti vesilakia ja sen soveltamista.

Osoite: Hallituskatu 20 B PL 8056
96101 ROVANIEMI

Puh. vaihde 016-330 1000
Fax	016-318 705
Kotisivu:	www.lapinliitto.fi
E-mail:	etunimi.sukunimi@lapinliitto.fi

Luvan myöntämisen esteet
Toimikunnan esityksessä todetaan, että lupaa ei kuitenkaan saa myöntää hankkeelle, joka

1.	vaarantaa yleistä terveydentilaa tai turvallisuutta,
2.	aiheuttaa huomattavia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonolosuhteissa tai vesiluonnossa ja sen toiminnassa, tai
3.	suuresti huonontaa paikkakunnan asutus- ja elinkeino-oloja.

Valtioneuvosto voi myöntää poikkeuksen 1. momentin 2. tai 3. kohdassa tarkoitetuista luvan myöntämisen esteistä, jos hanke on yleisen edun kannalta tärkeä.

Säännöksen asiallinen sisältö vastaa pääpiirteittäin nykyistä vesilakia. Paikallisten elinkeino-olojen ja terveydellisten syiden sisällyttäminen säännökseen on perusteltua jatkossakin. Sen sijaan kohta 2 on erittäin ongelmallinen. Kohdan toteamus "aiheuttaa huomattavia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa tai vesiluonnossa ja sen toiminnassa" on syvästi arvoperusteinen ja monia eri näkökohtia sisällään pitävä lausuma. Peruslähtökohtana ei voi pitää sitä, että luontoon ei saa kajota lainkaan. Ja jos ympäristön luonnonolosuhteisiin voidaan puuttua, niin esim. se, mikä toisen henki-lön mielestä ( absoluuttisen koskemattomuuden kannattaja) aiheuttaa huomattavia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonolosuhteissa, saattaa toisen henkilön mielestä aiheuttaa huomattavan suuria myönteisiä muutoksia ympäristön luonnonolosuhteissa. Tästä syystä on erittäin perusteltua, että jos tämän pykälän kohtien 2. ja 3. mukaisesti on todettu luvan myöntämiseste, niin asia voidaan saattaa vielä valtioneuvos-ton sallittavuusharkintaan ja ratkaistavaksi.

Tämä toimikunnan esitys on perusteltua myös kansalaisten yleisen lain kunnioituksen säilymisen kannalta. Silloin, kun on kysymys syvästi arvoperusteisesta ratkaisusta tai valinnasta, niin silloin viime kädessä ratkaisuvalta pitää suomalaisessa demokratiassa olla aina demokraattisesti valituilla ja poliittisesti vastuullisilla päätöksentekijöillä. Viime vuosilta eri oikeusasteista löytyy näyttöä, jolloin saman lain perusteella samasta asiasta eri oikeusasteet ovat tehneet täysin vastakkaiset ratkaisut. Nämä ratkaisut ovat koskeneet syvästi arvoperusteisia ja ideologisia asioita.

On maita, joissa tuomarit nimitetään korkeimpiin oikeusasteisiin poliittisin perustein. Näissä maissa tuomareiden arvomaailma heijastelee yhteiskunnassa vallitsevaa arvo-maailmaa. Suomea ei voi laskea kuuluvaksi tällaisiin "juristivaltioihin". Tästä syystä Suomen lainsäädännön on mukauduttava suomalaiseen järjestelmään ja pidettävä selkeästi arvopohjainen päätöksenteko demokraattisesti valituilla poliittisilla päättäjillä.

Vanhan eli nykyään voimassa olevan vesilain 2. luvun 5. § oli alun pitäen tarkoitettu poikkeussäännökseksi, jonka käytön kynnys on erittäin korkea. KHO:n ratkaisu 2002/86 (Vuotos-tekojärven rakentaminen) merkitsi uutta, aiemmasta käytännöstä poikkeavaa vesilain tulkintaa. KHO ei tehnyt lainkaan hyöty-haittavertailua, vaan käytti suoraan poikkeussäännökseksi tarkoitettua vesilain 2. luvun 5 §:ää.

Kysymyksessä on lainsäädännön puute. Vaarana on, että tätä vesilain käytännön tulkintaa aletaan soveltamaan pienempiinkin hankkeisiin. Tällaisesta on jo merkkejä alemmissa oikeusasteissa. On selkeästi nähtävissä, että mikäli tällainen uusi tulkinta laajenee esim. suurien vesihuoltohankkeiden toteuttamiseen, joita on parhaillaan vireillä, se voi muodostua vaaraksi yhteiskunnan järkevälle kehitykselle.

Suomen ja Ruotsin vesilainsäädäntöä verrattaessa voidaan todeta, että nyt käsiteltävänä oleva vesilakitoimikunnan esitys on huomattavasti varovaisempi kuin Ruotsin nykyisiin lakeihin perustuva käytäntö. Ruotsissa on jo pitkään ollut vallalla menettely, jossa maan hallitus käsittelee ennakkoon suurehkoja ympäristölupa-asioita koskevan yleisen sallittavuusharkinnan. Tällä tavoin Ruotsissa on varmistettu, että voimakkaasti arvopohjainen ja ideologinen harkinta- ja ratkaisuvalta ympäristölupaasioissa on demokraattisesti valitulla ja poliittisesti vastuullisella päätöksentekoelimel‑
lä.
Kalatalousvelvoitteet, katselmukset ja lopputarkastukset

Kalatalousvelvoitteiden olennainen sisältö pysyy entisenlaisena kuitenkin niin, että nykyiseen käytäntöön nähden vesitaloushankkeesta kalastukselle aiheutuvien haittojen korvaamismenettelyä on tehty joustavammaksi ja avoimemmaksi.

Mikäli kalataloudellisia vahinkoja syntyy, luvan saaja velvoitetaan lakiesityksessä ryhtymään toimenpiteisiin kalakannalle tai kalastukselle aiheutuvien vahinkojen ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi. Toimenpide on ensisijainen ja kalatalousmaksun määrääminen tulee kyseeseen toissijaisena. Se määrätään kalatalousviranomaisen käytettäväksi 1 mom tarkoitettujen toimenpiteiden suunnitteluun ja toteuttamiseen. Toimenpiteiden tuloksellisuuden tarkkailu on välttämätöntä molemmissa tapauksissa. Tällöin toimenpiteestä tai kalatalousmaksun käytöstä saatavilla tarkkailutuloksilla voidaan entistä tarkemmin ohjata hoidon tehoa, tuloksellisuutta ja erilaisia toiminta-vaihtoehtoja.

Vesilakitoimikunnan esityksessä uudeksi vesilaiksi lähdetään ensisijaisesti hankkeiden hyvästä ja perusteellisesta valmistelusta ja toimenpiteiden pysyvästä seurannasta. Tä-mä mandollistaa sen, että vanhaan vesilakiin liittyvistä katselmuksista ja lopputarkastuksista voidaan luopua.

Yhteenveto

Esitys uudeksi vesilaiksi merkitsee
lukuisia kertoja osittaisuudistuksin paikatun Suomen vesilainsäädännön kokonaisuudistusta,
kansainvälisen kehityksen ja yhteiskunnan vesivarojen käytössä tapahtuneiden muutosten johdonmukaista ja kattavan huomioonottamisen selkeää parannusta. lain rakenteen ja kielen selkiytymistä ja nykyaikaistumista. Laki lyhenee huomattavasti; 485 §:stä 274 §:ään.
- pohjoismaisen käytännön vahvistumista syvästi arvopohjaisessa harkinta- ja ratkaisuvallassa koskien lupien myöntämistä vesitaloushankkeille.

Edellä todetun johdosta Lapin liitto pitää vesilakitoimikunnan keskeisiä esityksiä Suomen vesilain uudistamiseksi hyvin perusteltuina ja tarpeellisena. Uudistusesitykset nykyaikaistavat vesilakia ottaen vahvasti huomioon vesien käyttöön liittyvät luonto- ja ympäristöarvot. Uudistusesitykset selkiyttävät vesitaloushankkeiden lupaharkintaa pohjoismaiseen ja ennen muuta suomalaiseen oikeuskäytäntöön sopivalla tavalla.

LAPIN LIITTO
Timo E. Korva hallituksen puheenjohtaja

Esko Lotvonen maakuntajohtaja