Oikeusministeriö PL 25

00023 VALTIONEUVOSTO

Dnro	1 (2)
LAUSUNTO	264/041/2004
12.9.2006
Oiket.e,—In;mterit5
1 b. 09. 2006
od	? /	dal /	02GO6
POSTITCTTJ 13. Oci. ZGU6
1hJ
Lausuntopyyntö 30.6.2006, Dnro OM 7/021/2004
VESILAKITYÖRYHMÄN MIETINTÖ
Etelä-Savon TE-keskuksen kalatalousyksikön (myöh. kalatalousyksikkö) mielestä lausunnolla oleva vesilain uudistusta käsittelevä työryhmän mietintö on kokonaisuutena hyvä ja antaa toteutuessaan nykyistä paremmat mandollisuudet sekä kansalaisille että viranomaisille vaikuttaa erilaisiin vesitaloushankkeisiin niiden eri vaiheissa.

Kalatalousyksikkö haluaa kuitenkin korostaa tai kiinnittää huomiota muutamiin asioihin mietinnössä.

Kalatalousyksikkö yhtyy työryhmän näkemykseen siinä, että kalatalousvelvoitteerrja kalatalousmaksun (esim. luku 6.2.3.1, 6.3 ja lakiehdotus 13 §) tulee lain tasolla olla samanarvoisia kalataloudellisia kompensaatiokeinoja. Sekä kalatalousvelvoitteen että kalatalousmaksun osalta on luetteloitu toimenpiteitä, joita voidaan toteuttaa. Kalatalousyksikkö pitää hyvänä sitä että, lakiesitys antaa mandollisuuden toteuttaa kalataloushankkeiden suunnittelua, hoitoa ja seurantaa tarkoituksenmukaisella tavalla ottaen huomioon kunkin vesitaloushankkeen vaikutusalueen erityisolosuhteet.

Työryhmän ehdotuksiin (luku 6.3) on kirjoitettu, että "vesilakiin ei tässä vaiheessa kirjata mandollisuutta siirtää kalatalousmaksua kalastusoikeuden haltijan käytettäväksi". Työryhmä on myös itse ansiokkaasti perustellut sitä, että kalatalousviranomainen pystyy parhaiten huolehtimaan kalatalousmaksun käytöstä. Käyttämällä termiä "tässä vaiheessa" työryhmä jättää kuitenkin keskustelun auki niille, jotka haluaisivat siirtää maksun käytön kalastusoikeuden haltijalle. Kalatalousyksikkö ei pidä mandollisena, että kalatalousmaksun käyttö annettaisiin kalastusoikeuden haltijalle, vaikka valmiudet siihen tulevaisuudessa kasvaisivatkin. Tällöin korostuisi paikallinen etuja kaikkien asianosasten vaikutusmandollisuudet varsinkin laaja-alaisissa hankkeissa pienenisivät samalla kun yleisen kalatalousedun merkitys vähenisi. Menettely toisi eriarvoisuutta vesitaloushankkeiden käsittelyyn, eikä olisi asianosaisten tasavertaisen kohtelun kannalta hyväksyttävää.

Kalatalousyksikkö yhyy työryhmän kantaan siinä, että kalataloudellisten vaikutusten seuran-ta (esim. 6.2.3.3, 90.7, tarkkailuvelvoitteen perustelu s. 43 sekä lakiesitys 11 §) tulisi alueilla, joilla on useita toiminnanharjoittajia, toteuttaa yhteistarkkailuina, jolloin seurantaan tulisi kalakantojen hoidon näkökulmasta lisää jäntevyyttä ja suunnitelmallisuutta.
Mietinnössä mainitaan useaan otteeseen, että maa- ja metsätalousministeriöstä saadun tiedon mukaan kalatalousviranomainen joissakin laajoissa hankkeessa hyväksyy tarkkailuohjelman
Etelä-Savon TE-keskus, Mikonkatu 3, PL 164, 50101 Mikkeli, puh. 010602 4000, telefax 010602 4210
TYÖVOIMA- JA ELINKEINOKESKUS

Kalastusbiologi Piirikalastusmestari

Dnro	2 (2)
LAUSUNTO	264/041/2002
12.9.2006
ja että ympäristölupavirasto pääsääntöisesti hyväksyy ohjelman. Työryhmä myös suosittelee menettelyn jatkamista. Lupavirastoissa lienee nykyisin erilaisia menettelytapoja. Kalatalousyksikkö ei ole tietoinen siitä, onko tarkkailun hyväksyjä kalataloushankkeissa valtakunnallisessa tarkastelussa pääsääntöisesti ympäristölupavirasto. Ainakaan Etelä-Savossa näin ei ole. Kaikki kalataloudelliset tarkkailuohjelrnat on hyväksytty Etelä-Savon TE-keskuksen kalatalousyksikössä. Kalatalousyksikkö pitääkin tarkoituksenmukaisena, että kalataloudellisten tarkkailuohjelmien hyväksyminen delegoitaisiin pääsääntöisesti kalatalousyksiköille, jolloin ohjelmien sisällön laatimisessa kalatalouden alueellinen tuntemus kalakantojen hoidon näkö-kulmasta saataisiin paremmin näkyville. Menettelyllä olisi myös myönteisiä vaikutuksia vesitaloushankkeiden käsittelyaikoihin ympäristölupavirastoissa. Kalatalousyksikkö toteaakin tarkkailujen osalta, että vesilakityöryhmän mietinnössä korostetaan, ainakin alueellisen kalatalousviranomaisen näkökulmasta, liiaksi ympäristölupaviraston roolia.
Työryhmä esittää lisäksi, että tarkkailuvelvoitteiden määräämisessä on otettava huomioon, mitä laissa vesienhoidon järjestämisestä mainitaan vesien tilaa koskevista seurantaohjelmista. Kalatalousyksikön mielestä säädöksiin olisi myös kirjattava näkyviin, että kalataloudellisessa tarkkailussa on otettava huomioon, mitä kalastusalueiden käyttö- ja hoitosuunnitelmissa mainitaan tarkkailun kohteina olevilla vesialueilla. Kaikki kalastusalueiden käyttö- ja hoitosuunnitelmat eivät tällä hetkellä ole sellaisia, että niitä voitaisiin käyttää hyväksi tarkkailuohjelmien laatimisessa, mutta niitä uusitaan ja niiden käytettävyys paranee jatkuvasti.

Etelä-Savon TE-keskus, Mikonkatu 3, PL 164, 50101 Mikkeli, puh. 010602 4000, telefax 010602 4210
TYÖVOIMA- JA ELINKEINOKESKUS